Справа № 490/926/26 
Провадження № 2-о/487/89/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді - Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Янковець Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві, у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про встановлення факту перебування особи на утриманні,-
ВСТАНОВИВ:
01.04.2026 до суду відповідно до ухвали Центрального районного суду м.Миколаєва надійшли матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ГУПФУ в Чернігівській області.
У заяві ОСОБА_1 просила встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03.02.2016 по день його смерті.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказала, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 05.02.1983 року. 
З початку повномасштабного вторгнення РФ у лютому 2022 року, вона разом з чоловіком проживала за адресою: АДРЕСА_1 . 
01 серпня 2025 року через постійні обстріли та загрозу життю вони прийняли рішення про евакуацію заявниці до м. Миколаєва, де вона стала на облік як внутрішньо переміщена особа. Поки заявниця облаштовувалася на новому місці, чоловік залишився в м. Родинське, а потів мав приїхати до неї.
Проте, трохи більше ніж через місять ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявниці ОСОБА_2 загинув через отримання травм несумісних з життям, внаслідок ворожого обстрілу м. Родинське.
Після смерті чоловіка, вона звернулася до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою про призначені пенсії в разі втрати годувальника, однак рішенням №914270177650 від 05.12.2025 року у задоволені її заяви було відмовлено з підстав не надання доказів на підтвердження факту перебування на його утриманні (адреси проживання різні з 2016 року).
З цього приводу заявниця зазначає, що дійсно до 03.02.2016 року вона разом з чоловіком була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності по 1/3 частин кожному: заявниці, її чоловіку та їх доньці ОСОБА_3 .
03.02.2016 року ОСОБА_1 вимушено змінила своє місце реєстрації та зареєструвалась за адресою проживання та реєстрації своїй мами, для забезпечення її вугіллям, оскільки отримувала пільгу на підприємстві де на той час працювала.
За час проживання однією сім`єю вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм свого житла. Більшу частину спільного бюджету складав дохід чоловіка заявниці, який віддавав отриманий дохід їй, а вона займалася розпорядженням коштів, вчасною сплатою комунальних платежів та іншими витратами для забезпечення потреб сім`ї.
На момент евакуації з м. Родинське там вже не працювали банки, банкомати, термінали, тому чоловік віддав заявниці свою картку, на яку приходила пенсія, для того щоб вона мала фінансову можливість зняти житло для проживання у м. Миколаєві.
Крім того, 15.10.2020 року чоловік надав заявниці кошти на придбання їй легкового автомобіля, вартість якого склала 437900 грн. На цей момент вона вже отримувала пенсію в мінімальному розмірі, а тому в неї не було фінансової можливості придбати вказане майно. Вказане, на думку заявниці, підтверджує факт перебування її на утриманні чоловіка.
Все життя, особливо з 2022 року після виходу заявниці на пенсію, вона залежала від доходу чоловіка, оскільки її пенсія становить 3323 грн. на місяць. Вказаних коштів їй не вистачає для проживання як ВПО, оскільки вона вимушена винаймати житло і сплачувати комунальні платежі.
Вказала, що встановлення зазначеного факту необхідно для реалізаціє нею права на отримання пенсії у разі втрати годувальника.

Ухвалою суду від 03.04.2026 року відкрито провадження по справі.
20.04.2026 року представник заінтересованої особи ГУПФУ у Чернігівській області надав до суду письмові пояснення щодо нормативно-правового обґрунтування підстав для призначення особі пенсії у зв`язку із вартою годувальника, які просив врахувати у контексті наданих ОСОБА_1 доказів, при розгляді справи по суті.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. 05.06.2026 року надала до суду заяву, в якій просила заяву задовольнити та розглядати справу у її відсутність.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. В письмових поясненнях просив провести розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд доходить наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.02.1983 року (Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.03.1983 року).
ОСОБА_1 з 03.02.2016 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта ОСОБА_1 та довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 01.08.2025 року №4803-5003753217. 
Також згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 01.08.2025 року №4803-5003753217 фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .
За життя ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Фактично подружжя ОСОБА_4 проживали за адресою реєстрації чоловіка заявниці: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки про доходи №3774 7070 1593 5726 від 06.05.2026 року ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Покровськ) і отримував пенсію за віком у період з червня 2025 року по серпень 2025 року в розмірі 23610 щомісячно.
Крім того, відповідно до довідки заступника начальника відділу обслуговування громадян №3 (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №528 від 06.05.2026 року ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Покровськ) та отримував щомісячні страхові виплати в разі частково чи повної втрати працездатності , що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2023 року №1058-IV, яка у період з червня 2025 року по вересень 2025 року становила 13193.33 грн. щомісячно.
ОСОБА_1 є пенсіонеркою, та отримує пенсію за віком, що підтверджується довідкою про доходи №3994 3590 2179 3929 від 23.12.2025 року. Зі вказаної довідки вбачається, що за період з серпня по грудень 2025 року ОСОБА_1 отримувала пенсію в розмірі 3323 грн. на місяць.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.11.2025 року та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 27.11.2025 року.
27.11.2025 року ОСОБА_1 звернулася до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника.
Рішенням начальника відділу перерахунків пенсій №1 ГУ ПФУ в Чернігівській області №914270177650 від 05.12.2025 року ОСОБА_1 , було відмовлено в призначенні пенсії в разі втрати годувальника згідно із заявою від 27.12.2025 року №20020, у зв`язку із відсутністю в доданих до заяви документу, що підтверджує перебування на утриманні померлого ( адреси проживання різні з 2016 року).

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У відповідності до ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування на утриманні.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.03.2003 року непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.
Статтею 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.03.2003 року визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Виключно цим Законом визначаються, зокрема: коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.03.2003 року види пенсійного забезпечення, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.
У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.03.2003 року наведено види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 10 Закону № 1058-IV передбачено право вибору пенсійних виплат - особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно зі ст.6 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року, сім`ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні.
Згідно зі ст.31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
У відповідності до вимог ст.38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
Отже ОСОБА_1 , яка отримує пенсію за віком, має право перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника чоловіка ОСОБА_5 . 
Відповідно до пункту 2.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, крім іншого, надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.
За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку (пункт 2.11. Порядку).
Отже Порядком передбачено встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні померлого годувальника, у разі неможливості надати документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) на підтвердження перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.
При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова), де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.
Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, ОСОБА_1 посилалась на те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , проживала з ним спільно, та пенсія її чоловіка була постійним та основним джерелом для її існування.
Відповідно до ст.ст.76,81 ЦПК України, кожна сторона (учасник справи) зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За результатами розгляду справи, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 по ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті чоловіка), перебувала на утриманні ОСОБА_2 , з яким проживала разом за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Комунальної установи Покровський координаційний комітет самоорганізації населення №01-9/150 від 11.12.2025 року, довідками про розмір отриманої пенсії, а також показами заслуханих у судовому засіданні свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Виходячи з вищевикладеного та зважаючи на те, що встановлення даного факту необхідне заявниці для оформлення пенсії, суд дійшов до висновку, що вимога заявниці про встановлення факту перебування її на матеріальному утриманні покійного чоловіка, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 81,89,259,263-265,315-316 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про встановлення факту перебування особи на утриманні - задовольнити.
Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день його смерті.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як внутрішньо переміщена особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, фактичне місце розташування за адресою вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, Код ЄДРПОУ: 21390940.

Головуючий суддя:        І.О.Притуляк