Справа № 766/50/22
н/п 2/766/1025/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Рядчої Т.І.,
за участю секретаря судового засідання Дементьєвої О.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :
Позивач через АТ «Укрпошта» 24.12.2021 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №34.291.0720.ФО_К від 09.07.2020, що утворилася станом на 01.12.2021 у розмірі 95273,80 грн., та понесені судові витрати в розмірі 2270,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 09.07.2020 року відповідач звернувся до Акціонерного товариства «Юнекс Банк» з Анкетою-Заявою на оформлення кредиту, на підставі якої 09.07.2020 року укладено кредитний договір №34.291.0720.ФО_К. Банк на умовах строковості, повернення, платності та відповідно до умов Договору надав ОСОБА_2 кредит у сумі 71000,00 грн із терміном користування до 10.07.2023. 
Відповідач підтвердив, що ознайомився і погодився із Публічною пропозицією Банку на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. Шляхом підписання Анкети - Заяви, відповідач акцептував та приєднався до Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднена АТ «Юнекс Банк» на офіційній Інтернет сторінці Банку за адресою: www.unexbank.com.ua та погодився, що Анкета - Заява разом з Публічною пропозицією та додатками до неї становить між Банком та ним Договір про комплексне банківське обслуговування.
Відповідач свої обов`язки за договором не виконує, заборгованість за кредитом та відсотками не сплатив, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, у зв`язку із чим останній звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.01.2022 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.09.2024 року в задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено.
Представник позивача Ж.Л.Афанас`єва в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику В.В. Борщенко, яка неодноразово писала заяви про відкладення розгляду справи, однак не надала доказів поважності причини для відкладення. В своїх письмових поясненнях зазначила, що позивач не залучив докази видачі кредитних коштів, направлення та отримання досудової вимоги відповідачем. Вважає, що розрахунок заборгованості є необґрунтованим, а нарахування комісії та процентів суперечить практиці Верховного суду. Крім того, позивачем не доведено підписання відповідачем будь-якого договору.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 09.07.2020 року відповідач підписав Анкету-Заяву (опитувальник клієнта фізичної особи) для відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки. Працівники банку Ю.В.Андріяш та ОСОБА_3 перевірили документи на оформлення відкриття рахунку та засвідчили справжність підпису ОСОБА_1 , про що свідчить Відмітка банку. 
09.07.2020 року укладено кредитний договір №34.291.0720.ФО_К., згідно якого АТ «Юнекс Банк» на умовах строковості, повернення, платності та відповідно до умов цього Договору надав ОСОБА_2 , кредит у сумі 71000,00 грн із терміном користування до 10.07.2023. 
Згідно п.2.2 Договору надання кредиту Банком здійснюється одноразово в безготівковій формі шляхом зарахування суми кредит на поточний рахунок Позичальника в Банку. 
Позивачем надано виписку по особовому рахунку за період з 10.07.2020 по 10.07.2020, яку суд приймає як первинний документ, що підтверджує факт зарахування кредитних коштів в сумі 71000,00 грн.
Відповідно до п.1.4 Договору за користування кредитом позичальник сплачує:
1.4.1 проценти за користування кредитом – щомісячно, із розрахунку фіксованої проценти ставки 5,0% річних. 
1.4.2 комісію за надання кредиту – одноразово, не пізніше дня отримання надання кредиту в розмірі 0% від суми кредиту.
1.4.3 комісію за обслуговування кредиту – щомісячно, в розмірі 2,49% від суми кредиту. 
Відповідач підтвердив своє розуміння, згоду та приєднання до Правил, які є невід`ємною частиною цього Договору, що оприлюднені на офіційному сайті Банку за електронною адресою: www.unexbank.com.ua 
Відповідач свої обов`язки за договором не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 
Відповідно до Розрахунків заборгованості за Кредитом Позичальника станом на 01.12.2021 ОСОБА_1 має заборгованість по поверненню кредитних коштів в сумі 65398,87 грн, за нарахованими та несплаченими процентами в сумі 4504,25 грн, за нарахованими та несплаченими комісіями в сумі 25370,68 грн, а всього 95273,80 грн. Контррозрахунку відповідачем не надано.
Відповідно до вимог статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч.1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У статті 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно статті 1054ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Разом з тим, представник позивача в своїх вимогах просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за комісією в сумі 25370,68 грн. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Разом з тим, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання банківських послуг.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічна позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19
Зі змісту кредитного договору №34.291.0720.ФО_К від 09.07.2020, вбачається, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
Матеріали справи також не містять доказів, що споживач користувався такими послугами.
Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За вказаних обставин, вимога про стягнення комісії задоволенню не підлягає. Більш того, з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що ОСОБА_1 сплачено в рахунок погашення комісії 4683,62 грн, які, враховуючи нікчемність положень договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості, підлягають відрахуванню із загальної суми заборгованості. 
Відповідно до ч.4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Верховний Суд у постанові від 21.10.2024 у справі №314/2501/23 зробив висновок, що недотримання кредитодавцем вимог частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» є підставою для відмови в задоволенні позову про дострокове стягнення коштів за кредитним договором.
У справі, що розглядається, позивач без застосування процедури досудового врегулювання спору, подав позов до суду 24.12.2021 про стягнення заборгованості, в тому числі дострокової, по кредитному договору, термін користування якого зазначений до 10.07.2023. Враховуючи, що на час розгляду справи по суті строк користування кредитом сплив, а відповідач про це знав, але не виконав свої зобов`язання по його погашенню, суд дійшов висновку, що відсутність досудової вимоги не порушує права відповідача. 
Таким чином, враховуючи зазначене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню підлягає 65219,50 грн. 
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1553,82 грн, що відповідає 68,45 % задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 204, 207, 525, 526, 549, 633, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 2, 7, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в :
Позов Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Юнекс Банк» заборгованість за договором №34.291.0720.ФО_К від 09.07.2020 у розмірі 65219,50 грн, та понесені судові витрати в розмірі 1553,82 грн.
В решті позовних вимог відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Юнекс Банк»  (юридична адреса: вул. Васильківська, буд.14, м. Київ, код ЄДРПОУ 20023569).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя	Т. І. Рядча