Справа № 420/5476/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, –

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ), у якому просить суд: 
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо припинення нарахування та виплати їй пенсії по інвалідності, як особі з інвалідністю ІІ групи в наслідок війни з 31.08.2025; 
- зобов`язати ГУ ПФУ поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 по інвалідності, як особі з інвалідністю ІІ групи в наслідок війни з моменту фактичного припинення виплати пенсії, а саме починаючи з 31.08.2025 на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його (воєнного стану) припинення або скасування.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона проходила службу в органах внутрішніх справ на різних посадах, в тому числі начальницького складу та отримує пенсію в ГУПФУ в Одеській області за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Проте, 05.09.2025 року позивачка не отримала пенсію, у зв`язку з чим неодноразово зверталась до відповідача. При цьому, на звернення позивачки, ГУ ПФУ в Одеській області повідомлено, що з 31.08.2025 року нарахування пенсії припинено через не проходження повторного огляду МСЕК на підставі постанови КМУ № 1338.
В свою чергу, пунктом 3 постанови КМУ № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» установлено, що в разі коли особі інвалідність (із зазначенням строку повторного огляду) була встановлена до набрання чинності цією постановою відповідно до Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, але яка відповідно до постанови КМУ від 08.03.2022 року № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період воєнного стану на території України» не проходила такий повторний огляд в медико-соціальних експертних комісіях, зокрема, інші особи, за винятком тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, проходять оцінювання повсякденного функціонування до 1 квітня 2026 року.
Позивачка вважає, що оскільки інвалідність була встановлена з 06.01.2021 року, тобто до набрання чинності Постановою № 1338 (26.11.2024), та строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, в даному випадку позивач зобов`язаний пройти медогляд до 01 квітня 2026 року для оцінювання повсякденного функціонування. До 01 квітня 2026 року інвалідність позивачки вважається продовженою.
Відтак, твердження відповідача щодо правомірності припинення виплати пенсії по інвалідності позивачу з 31.08.2025 року у зв`язку з відсутністю рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи щодо визнання позивача особою з інвалідністю є необґрунтованими, зважаючи на право позивача на проходження повторного огляду в медико-соціальних експертних комісіях до 1 квітня 2026 року.
При цьому, позивачка зазначає, що виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.
Позивачка просила задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 03.03.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в електронній формі, враховуючи внесені зміни в КАС України, а саме частиною 9 ст.18 КАС України визначено, що суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Згідно з п.128 Розділу VII Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого Рішенням ВРП 17 серпня 2021 №1845/0/15-21 встановлено, що до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей.
Представник відповідача подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що з 01 січня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» від 19.12.2024 року № 4170-IX, яким внесено зміни в ряд законів щодо причин, терміну та порядку встановлення інвалідності, а також порядку призначення та виплати пенсій по інвалідності.
Водночас відповідно до п. 3 КМУ від 15.11.2024 № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» обумовлені строки встановлення інвалідності для осіб з інвалідністю, повторний огляд яких був призначений з 1 січня 2025 (особи, які мали довідки МСЕК зі строком, по яких був встановлений період переогляд після 01.01.2025), але які не змогли його своєчасно пройти, строк інвалідності продовжується до дати прийняття рішення за результатами проведення оцінювання повсякденного функціонування, але не довше ніж до 1 липня 2025 року. 
Водночас відповідач зазначає, що для можливості продовження встановленої інвалідності до вказаної дати необхідна відповідна інформація від установ Міністерства охорони здоров`я України. За відсутності інформації виплата пенсії призупиняється. 
Так, згідно довідки МСЕК 12 АВВ 167709 ОСОБА_1 , з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», продовжувалась виплата пенсії по інвалідності на період діє військового стану до 31.08.2025. Для подальшого подовження виплат пенсії необхідно подати документи щодо підтвердження інвалідності.
Враховуючи вищевикладене, відповідач діяв правомірно, з урахуванням положень чинного законодавства, а отже відсутні підстави для визнання протиправними дій ГУ ПФУ щодо припинення виплати позивачці пенсії по інвалідності. 
Також, на думку відповідача, позивачкою пропущено, встановлений КАС України шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом, оскільки позовні вимоги стосуються перерахунку починаючи з 31.08.2025 року, а з позовом до суду ОСОБА_1 звернулась у 2026 році.
Справа розглянута у письмовому провадженні. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 . 
Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААА №891705 від 1.02.2018 року позивачці встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби строком до 01.03.2019 року та визначено дату чергового переогляду – 12.02.2019 року.
08.01.2021 року позивачці повторно проведено медичний огляд та згідно довідки акта огляду МСЕК серії 12ААВ №167709 встановлено ІІ групу інвалідністю внаслідок виконання службових обов`язків на строк до 21.02.2023 року з датою чергового переогляду – 06.01.2023 року.
Сторонами не заперечується, що 06.01.2021 року позивачці призначено пенсію за по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та було припинено її виплату 31.08.2025року.
29.09.2025 року та 17.09.2025 року позивачка зверталася до ГУ ПФУ із заявами щодо її пенсійного забезпечення.
За результатом розгляду заяв ГУ ПФУ листами №1500-0217-8/157600 від 22.09.2025 року та № 29886-29775/Ш-02/8-1500/25 від 13.10.2025 року ОСОБА_1 повідомлено, що з урахуванням Постанови КМУ № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» продовжувалась виплата пенсії по інвалідності на період дії військового стану до 31.08.2025 року. Водночас, для можливості продовження встановленої інвалідності до вказаної дати необхідна відповідна інформація від установ Міністерства охорони здоров`я України. За відсутності інформації виплата пенсії призупиняється.
Позивачка, вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ щодо припинення виплати пенсії по інвалідності, звернулася до суду з цим позовом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється згідно із Законом України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі за текстом - Закон № 1058-IV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зокрема, призначення, перерахунку і виплати пенсій.
За приписами ч. 1 ст.9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, окрема, пенсія по інвалідності.
За змістом ч.1 ст. 30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого ст. 32 цього Закону.
Судом встановлено, що позивачка отримувала пенсію по інвалідності з 06.01.2021 року по 31.08.2025 року як особа з інвалідністю ІІ групи, при цьому з урахуванням положень постанови КМУ №1338 виплата пенсії по інвалідності продовжувалась на період дії воєнного стану до 31.08.2025 року без результатів повторного огляду на період дії воєнного стану.
Підставою для припинення нарахування та виплати позивачу пенсії з вересня 2025 року відповідач, із посиланням на положення п. 3 постанови КМУ № 1338, зазначив відсутність у ГУ ПФУ в рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи щодо визнання позивача особою з інвалідністю.

Так, оцінюючи правомірність дій відповідача щодо припинення нарахування позивачці пенсії по інвалідності, суд виходить з наступного.
Постановою КМУ від 15.11.2024 року № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі - Постанова № 1338) врегульовані строки, на які продовжується встановлення інвалідності для окремих категорій осіб, а також перелік поважних причин, що є підставою для продовження інвалідності.
Згідно з п. 3 Постанови № 1338, з моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи встановлення інвалідності повнолітнім особам, здійснення інших повноважень, прав і обов`язків, визначених Положенням про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, здійснюється експертними командами відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Відповідно до абз. 12 п. 3 Постанови № 1338, у разі коли особі інвалідність (із зазначенням строку повторного огляду) була встановлена до набрання чинності цією постановою відповідно до Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. №1317 "Питання медико-соціальної експертизи", і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, але яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 8 березня 2022 р. №225 "Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період воєнного стану на території України" не проходила такий повторний огляд в медико-соціальних експертних комісіях, зокрема, інші особи, за винятком тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, проходять оцінювання повсякденного функціонування до 1 квітня 2026 року.
Отже, враховуючи положення вказаного законодавства, виплату всіх пенсій і соціальних допомог по інвалідності, а також термін дії індивідуальної програми реабілітації для зазначених осіб автоматично продовжено.
Проте, у подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» № 4170-ІХ визначено, що у разі якщо особі інвалідність установлена до введення в дію цього Закону і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, але така особа не проходила повторний огляду у медико-соціальних експертних комісіях, то такі особи, за виключенням визначених у Постанові № 1338 осіб, яких неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, зобов`язані пройти оцінювання повсякденного функціонування особи у такий строк, зокрема, інші особи - до 01 квітня 2026 року.
Враховуючи вищевикладене, оскільки інвалідність позивачці встановлена з 06.01.2021 року, що вбачається з матеріалів справи та визнається сторонами, тобто до набрання чинності Постановою № 1338 (26.11.2024), та строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, у зв`язку з чим виплата пенсії та інвалідність позивачки вважалася продовженою.
Відтак, твердження відповідача щодо правомірності припинення виплати пенсії по інвалідності позивачу з вересня 2025 року у зв`язку з відсутністю у ГУ ПФУ рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи щодо визнання позивача особою з інвалідністю не ґрунтується на вказаних положеннях законодавства.
Інших підстав для припинення виплати позивачу пенсії по інвалідності з 01.09.2025 року матеріли справи не містять. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо припинення здійснення позивачу виплати пенсії по інвалідності з 01.09.2025 року є протиправними.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд вважає, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ щодо припинення нарахування та виплати позивачці пенсії по інвалідності, як особі з інвалідністю ІІ групи.
При цьому, позивачка просить суд зобов`язати ГУ ПФУ поновити їй нарахування та виплату пенсії на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його (воєнного стану) припинення або скасування.
Так, в обґрунтування наявності у позивачки права на отримання виплати пенсії по інвалідності у зв`язку з продовженням до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд, позивачка посилаються на положення постанови КМУ від 8 березня 2022 р. № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи дітям на період дії воєнного стану на території України».
Проте, суд не приймає до уваги вказані доводи, оскільки вказана постанова стосується питань порядку проведення медико-соціальної експертизи дітям на період дії воєнного стану на території України, а отже дія вказаної постанови не поширюється на позивачку.
При цьому, суд вважає, відсутні підстави для зобов`язання ГУ ПФУ поновити позивачці нарахування та виплату пенсії по інвалідності на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його (воєнного стану) припинення або скасування, оскільки суд вважає вказані вимоги передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки захисту підлягає лише порушене право. Суд не вирішує будь-які питання на майбутнє.
Суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та захисту шляхом зобов`язання ГУ ПФУ поновити позивачці нарахування та виплату пенсії по інвалідності як інваліду ІІ групи з моменту фактичного припинення виплати пенсії, а саме з 01.09.2025 року.
Разом з тим суд не приймає доводи представника відповідача у відзиві про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, оскільки пенсійним органом припинено нарахування позивачці пенсії з 01.09.2025 року, а з позовом до суду вона звернулась 25.02.2026 року, отже шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом не пропущено.
Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Частиною 9 ст.18 КАС України визначено, що суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Згідно з п.128 Розділу VII Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого Рішенням ВРП 17 серпня 2021 №1845/0/15-21 встановлено, що до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних в суді можливостей.
Конституційний Суд України у рішенні від 03.10.1997 року №4-зп зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. 
Отже, за наявності декількох норм, які по-різному регулюють спірне питання повинні застосовуватися положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.
Враховуючи, що ч.9 ст.18 КАС України, якою визначено, що суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), прийнята пізніше ніж абз.1 ч.10 ст.243 КАС України, суд застосовує норму, яка прийнята пізніше.
Оскільки ухвалою суду при відкритті провадженні вирішено здійснити розгляд справи та її формування та зберігання в електронній формі суд викладає рішення в електронній формі.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд, –

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, – задовольнити частково. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з 01.09.2025 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії по інвалідності як інваліду ІІ групи з моменту фактичного припинення виплати пенсії, а саме з 01.09.2025 року.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України. 

Суддя Е.В. Катаєва