Справа №551/1268/25 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2026 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вергун Н.В., 
за участю: секретаря судових засідань Курінної Я.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Агрофірма « ім. Довженка » про усунення перешкоду у користуванні земельною ділянкою, - 

в с т а н о в и в:

29 грудня 2026 року адвокат Шведенко П.Ю., діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 , через систему « Електронний суд » звернувся до суду з позовом до ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка », відповідно до якого просив:
- визнати відсутнім право оренди ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » земельної ділянки з кадастровим номером 5325781600:00:002:0181, площею 3.85 га, що розташована на території Гоголівського старостинського округу Миргородського району Полтавської області;
- усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером 5325781600:00:002:0181, площею 3.85 га, яка розташована на території Гоголівського старостинського округу Миргородського району Полтавської області, шляхом повернення земельної ділянки від ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка ».
В обґрунтування позовних вимог адвокат Шведенко П.Ю. зазначив, що відповідач є власником земельної ділянки, площею 3,85 га, з кадастровим номером 5325781600:00:002:0181. Згідно договору оренди землі № б/н від 07 січня 2014 року земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка », стоком на 10 років. Відповідно до умов додаткової угоди від 27 липня 2023 року, строк дії договору продовжено до 01 січня 2025 року. 
Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки, зокрема п. 9, ОСОБА_1 , не маючи наміру продовжувати договір оренди, заздалегідь, 16 вересня 2024 року повідомив орендаря про свій намір не продовжувати зазначений договір оренди щодо належної йому земельної ділянки. 
17 листопада 2025 року адвокат Шведенко П.Ю. повторно звернувся до ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » з пропозицією досудового врегулювання спору. Відповіді на вказані звернення ні на адресу позивача, ні адвоката Шведенка П.Ю. не надходили. 
Представник позивача вважає, що відповідач безпідставно продовжує утримувати та використовувати належну позивачу земельну ділянку. При цьому посилається на положення ст. 41 Конституції України.

Ухвалою суду від 05 січня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою залишено без руху з наданням позивачу п`ятиденного строку з дня вручення копії ухали для усунення відповідних недоліків ( а.с. 24 ).

08 січня 2026 року на адресу суду від представника позивача – адвоката Шведенка П.Ю. надійшла заява на виконання ухвали суду від 05 січня 2026 року ( а.с. 26 -28 ). 

Ухвалою суду від 09 січня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв`язку з чим розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання о 09 год. 00 хв. 30 січня 2026 року ( а.с. 29 ). 

Ухвалою суду від 30 січня 2026 року клопотання представників сторін задоволено, проведення підготовчого судового засідання відкладено до 14 год. 00 хв. 12 лютого 2026 року. 

12 лютого 2026 року від ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » надійшов відзив на позов, відповідно до якого у задоволені позову просило відмовити, оскільки згідно умов додаткової угоди № 171-2023 від 30 червня 2023 року позивач не скористався своїм правом на відмову у поновленні договору шляхом звернення до державного реєстратора не пізніше, ніж за місяць до закінчення строку дії договору, а тому договір поновився автоматично на той самий термін, до 01 січня 2036 року ( а.с. 41 – 52 ).

17 лютого 2026 року від адвоката Шведенка П.Ю. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої останній наголошував на тому, що позивач за три місяці до закінчення строку дії договору оренди офіційно звернувся до ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » з заявою про відмову від продовження строку дії договору, яка залишилася без будь – якого реагування з боку орендаря ( а.с. 62 – 63 ). 

Ухвалою суду від 27 лютого 2026 року підготовче провадження у справі закрито, її розгляд призначено у відкритому судовому засіданні ( а.с. 69 ). 

Незважаючи на своєчасність повідомлення про місце, дату та час розгляду справи, позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надавши представництво своїх інтересів адвокату Шведенку П.Ю. 

Представник позивача – адвокат Шведенко П.Ю. у судовому засіданні 20 березня 2026 року поданий позов підтримав та просив його задовольнити, виходячи з обставин, що у ньому викладені ( а.с. 74 – 77 ).

07 травня 2026 року адвокат Шведенко П.Ю. звернувся до суду з заявою про продовження розгляду справи у його відсутність та відсутність позивача ОСОБА_1 . Заявлені вимоги просив задовольнити у повному обсязі. 

Представник відповідача – адвокат Лубенець В.Ю. у судовому засіданні 20 березня 2026 року, вказуючи на безпідставність заявлених вимог, просив у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити. 
При цьому, адвокат Лубенець В.Ю. акцентував увагу суду, що позивачем не надано доказів того, що він подавав не пізніш, як за місяць до дати закінчення дії договору оренди землі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору оренди землі ( а.с. 74 – 77 ). 

07 травня 2026 року від представника відповідача - адвоката Лубенця В.Ю. на адресу суду надійшло клопотання про проведення подальшого розгляду справи у його відсутність, у задоволенні позову ОСОБА_1 просив відмовити. 

Керуючись вимогами ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд приходить до висновку про проведення подальшого розгляду справи у відсутність її учасників. 

Перевіривши фактичні обставини справи належними і допустимими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, керуючись принципом верховенства права, приходить до наступних висновків. 

Так, судом встановлено, що 07 січня 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » укладено договір оренди землі № б/н, щодо належної позивачу земельної ділянки площею 3, 85 га, кадастровий номер 5325781600:00:002:0181, строком на десять років (а.с. 9 – 12 ).
Договір оренди було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Номер запису про інше речове право 12006799 від 11 листопада 2015 року ( а.с. 14 ).

30 червня 2023 року ОСОБА_1 та ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » уклали додаткову угоду № 171-2023 про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 01 січня 2014 року, право оренди за яким в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ( індексний номер: 47433277 від 11 листопада 2015 року ), відповідно до умов якої сторони прийшли до взаємної згоди викласти договір оренди землі в новій редакції ( а.с. 45 – 48 ).

Відповідно до пункту 1.1. Договору Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку кадастровий номер 5325781600:00:002:0181. Земельна ділянка знаходиться на території Гоголівського старостинського округу Шишацької селищної ради Миргородського району Полтавської області. 
Відповідно до пункту 3.2. Договору Сторони узгодили, що дата закінчення дії Договору оренди обчислюється від дати його укладення. Датою укладення є дата укладення основного договору. Дата закінчення строку дії Договору 01.01.2025 року з правом автоматичної пролонгації у порядку, визначеному статтею 126 - 1 Земельного Кодексу України та цим Договором. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. 
Відповідно до пункту 3.3 Договору цей Договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах після закінчення строку, на який його укладено, без вчинення сторонами письмового правочину в разі відсутності заяви однієї із сторін цього Договору, поданої до державного реєстратора, про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення Договору не пізніше як за місяць до дати закінчення дії Договору. 
Також пунктом 3.4. Договору Сторони передбачили, що у разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення Договору до дати закінчення його дії, після настання відповідної дати закінчення дії Договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк.

16 вересня 2025 року позивач ОСОБА_1 та згодом 17 грудня 2025 року адвокат Шведенко П.Ю. звернулися із заявами до ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка », якими повідомляли про небажання продовжувати договірні відносини (а.с.16-17 ).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав індексний номер витягу 340625710 від 27 липня 2023 року, земельна ділянка з кадастром номером: 5325781600:00:002:0181, площею 3,85 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, перебуває в оренді у ТОВ « Агрофірма « ім. Довженка » на підставі договору оренди землі від 01 січня 2014 року. У розділі актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права (номер запису інше речове право 12006799 ) міститься інформація: «дата укладення договору/ дата державної реєстрації 01 січня 2014 року, строк 11 років, дата закінчення 01 січня 2025 року, з автоматичним продовженням дії договору, з правом пролонгації, дата закінчення дії: 01 січня 2036 року » (а.с. 49, 51 зворот ).

Зазначені обставини відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України не потребують доказування, оскільки безспірно визнаються учасниками провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У частині першій статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).
Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 651 ЦК України).
Відповідно до частин першої, третьої статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.
У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.
Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (стаття 654 ЦК України).
За змістом цих норм у разі зміни договору за домовленістю сторін зобов`язання змінюються (виникають нові) у такому ж порядку, як і при укладенні договору, тобто з моменту, коли про таку зміну було досягнуто домовленості, а у випадку, якщо договір чи закон обумовлюють виникнення зобов`язань за договором, настанням відповідної події, вчиненням сторонами відповідних дій, державною реєстрацією договору чи державною реєстрацією речового права за договором тощо, то й зміна (виникнення нових) зобов`язань за зміненим договором відбувається з моменту настання такої події, вчинення дій, реєстрації договору чи права тощо.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтями 31, 32 Закону України «Про оренду землі» визначені випадки припинення договору оренди землі.
Відповідно до ст. 32-2 Закону України «Про оренду землі» поновлення договорів оренди землі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 126-1 Земельного кодексу України.
За змістом статті 126-1 ЗК України договором оренди землі, договором про встановлення земельного сервітуту, договорами про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови може встановлюватися умова щодо поновлення таких договорів.
Якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.
Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору.
У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк.

Таким чином, для виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору оренди землі сторона договору повинна була, а саме позивач, не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору подати до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору.

Згідно з абзацом 4 Розділу ІХ Закону України «Про оренду землі» правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюються на умовах, визначених такими договорами, за правилами чинними на момент їх укладення.
Зазначені норми законодавства набрали чинності 16 січня 2020 року згідно із Законом України № 340-Х від 05 грудня 2019 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству».

Як було встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 30 червня 2023 року між сторонами укладено додаткову угоду № 171-2023 до договору оренди землі від 01 січня 2014 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером: 5325781600:00:002:0181, площею 3,85 га, якою сторони досягли в тому числі наступної домовленості викласти розділ 3 « Строк дії договору » у наступній редакції:
« Пункт 3.1. Договір укладено, строком на 11 років до 01 січня 2025 року. 
Пункт 3.2. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладання. Дата укладання є дата укладання основного договору. Дата закінчення строку дії договору 01 січня 2025 року з правом автоматичної пролонгації у порядку, визначеному статтею 126 - 1 Земельного Кодексу України та цим Договором. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. 
Пункт 3.3 цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах після закінчення строку, на який його укладено, без вчинення сторонами письмового правочину в разі відсутності заяви однієї із сторін цього Договору, поданої до державного реєстратора, про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення Договору не пізніше як за місяць до дати закінчення дії Договору. 
Пункт 3.4. у разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення Договору до дати закінчення його дії, після настання відповідної дати закінчення дії Договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк. »

Тобто, на момент внесення змін до договору від 01 січня 2014 року шляхом укладення додаткової угоди № 171-2023 від 30 червня 2023 року вже діяли норми визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України, а саме, що норми вищезазначених статей поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству". За таких обставин, у спірних правовідносинах підлягають застосуванню правила, визначені статтею 126-1 ЗК України.

На обґрунтування вимог позову представник позивача посилається лише на те, що він та позивач двічі направляли на адресу відповідача листи-повідомлення про відсутність наміру продовжувати договір оренди землі, однак, всупереч зазначеному, строк дії договору оренди землі було автоматично продовжено 01 січня 2036 року.

У даному випадку між сторонами було досягнуто домовленості щодо поновлення договору оренди землі та визначено, що у разі якщо сторона договору, яка бажає скористатись правом відмови від поновлення договору вона не пізніше як за місяць, до дати закінчення дії договору, подає до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору. У разі відсутності такої заяви після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк.

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів того, що позивач подавав не пізніш як за місяць до дати закінчення дії договору оренди землі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору оренди землі.
А відтак суд приходить до висновку, що право позивача відповідачем не порушено.

У даному випадку, продовження строку дії договору відбулося технічними засобами Державного реєстру речових прав на нерухоме майно автоматично - без додаткового волевиявлення сторін, тобто без будь-яких дій з боку відповідача та укладення додаткових угод, оскільки сторони попередньо погодилися на такі умови і вони відповідають нормі закону, яким регулюються дані правовідносини.

Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. 

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.
Оскільки у задоволенні позову, ОСОБА_1 було відмовлено, судові витрати, що пов`язані з сплатою судового збору, покладаються на рахунок останнього. 

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 5, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, - 

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Агрофірма « ім. Довженка » про усунення перешкоду у користуванні земельною ділянкою, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю « Агрофірма « ім. Довженка », адреса місцезнаходження: 38030, Полтавська область, Миргородський район, с. Яреськи, вул. Козацький шлях, 29, код ЄДРПОУ 03770394.

Повний текст рішення буде виготовлено 07 травня 2026 року.

Головуючий суддя: