Миргородський міськрайонний суд Полтавської області 
вул. Гоголя, 133,  м. Миргород, Миргородський район, Полтавська область, Україна, 37600  
Справа № 541/1293/26
Провадження № 2-а/541/31/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року м. Миргород 

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області 
в складі: судді – Городівського О.А. 
за участю секретаря судового засідання – Непокупної Л.М.
позивача ОСОБА_1 його представника адвоката Руль М.І. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 

до Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області та 
до Головного управління Національної поліції у Полтавській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 943560 від 01.04.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.,

в с т а н о в и в :
13.04.2026 до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 . В обґрунтування позовних вимог вказав, що він не погоджується з притягненням його до адміністративної відповідальності по оскаржуваній постанові за те, що він 01.04.2026 о 07:04:16 в м. Миргород, вул. Воскрисінська, 9 керував транспортним засобом Шевроле Авео д.н.з. НОМЕР_1 та на вимогу працівників поліції не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.2.1 «г», а також в м. Миргород, вул. Воскрисінська, 9, він керуючи вищевказаним автомобілем не виконав вимоги дорожнього знака 3.1. «Рух заборонено», здійснивши рух в зоні знаку, чим порушив п.п. 8,4 ПДР України. З даними обставинами які вказані в постанові ОСОБА_1 категорично не згодний та вказує, що вони не відповідають дійсності. 
Згідно з п. 8.4 ПДР України дорожні знаки поділяють на групи, серед яких є заборонні знаки.
Пунктом 3.1 глави 3 розділу 33 ПДР визначено знак “Рух заборонено”, відповідно до якого забороняється рух усіх транспортних засобів у разі, коли:
початок пішохідної зони позначено знаком 5.36;
дорога та (або) вулиця перебуває в аварійному стані і непридатна для руху транспортних
засобів; у такому разі обов`язково додатково встановлюється знак 3.43.
Не поширюється дія знаків:
3.1, 3.2, 3.21-3.24, 3.34 - на транспортні засоби, що рухаються за встановленими
маршрутами; 
3.1, 3.2, 3.35-3.38, а також знака 3.34 за наявності під ним таблички 7.18 на водіїв з інвалідністю, які керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком “Водій з інвалідністю”, на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю, за умови наявності документів, що підтверджують інвалідність пасажирів (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності);
3.1-3.8, 3.11 - на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Відповідно до вищевказаних виключень з правил, позивач вказує, що він мав право рухатись в зоні дії знаку 3.1 «Рух заборонено», так як мав при собі довідку № 2-01/12, видану 28.01.2026 директором ТОВ «Полтаваавтотранс», в якій вказано, що дія знаку 3.1 «Рух заборонено» не поширюється на автомобіль, яким керував позивач, а саме Шевроле Авео д.н.з. НОМЕР_1 . Тобто водіям даного автомобіля дозволено рух у зоні дії зазначеного дорожнього знаку на території автовокзалу, який розташований в місті Миргород по вул. Воскрисінська, 9. 
З приводу не пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_1 вказав, що мав при собі діючий поліс обов`язкового страхування. Однак працівники поліції відмовились належним чином оглянути та прийняти зазначений документ, не взяли до рук та не здійснили перевірку його чинності в передбаченому законом порядку. 

У зв`язку із викладеним, позивач наполягає на тому, що оскаржувана постанова винесена інспектором патрульної поліції Запорожцем М.Ю. з порушеннями вимог КУпАП щодо її змісту, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист, за відсутності належних і допустимих доказів правопорушення, відтак, підлягає скасуванню судом.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду в Полтавській області від 17 квітня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання.

29.04.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Головного управління Національної поліції в Полтавській області. В якому заперечуються позовні вимоги ОСОБА_1 .. Представник відповідача вказує, що приблизно о 07.04 год. 01.04.2026 по вул. Воскресенська в м. Миргороді ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo 21144, д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив підпункту «ґ» п. 2.1 ПДР України, також в м. Миргород по вул. Воскресенська, 9, водій, керуючи транспортним засобом, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено» - здійснив рух в зоні дії знаку, чим порушив п.п.8.4 ПДР України. Згідно ПДР України знак 3.1 «Рух заборонено» забороняє рух усіх транспортних засобів. Представник відповідача звертає увагу суду, що позивач, обґрунтовуючи правомірність проїзду під заборонний знак 3.1 «Рух заборонено», посилається на довідку, видану ТОВ «Полтававтотранс» від 28.01.2026 № 2-01/12. Проте, даний документ не є належним доказом у розумінні ст. 73 КАС України та не звільняє водія від обов`язку дотримуватися ПДР України, з огляду на наступне. Порядок дорожнього руху на території України регулюється виключно Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306. ТОВ «Полтававтотранс» є суб`єктом господарювання приватного права. Жоден нормативно-правовий акт не наділяє адміністрацію автовокзалів чи транспортних підприємств правом видавати документи, що де-юре санкціонують відхилення водіїв від вимог дорожніх знаків. Вищезазначена довідка носить суто інформативний характер і не є правовою підставою для ігнорування вимог ПДР України. 
Під час перевірки водія ( ОСОБА_1 ) було встановлено, що позивач керував вищезазначеним транспортним засобом не маючи чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до підпункту «а» п. 2.4. ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.
Відповідно до підпункту «ґ» п. 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат “Зелена картка” (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування “Зелена картка”. 
Таким чином, поліцейським Запорожцем М.Ю. було роз`яснено позивачу його права та обов`язки відповідно до Конституції України та КУпАП і складено відносно позивача постанову серії ЕНА № 69435602 за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Оскільки Вербицький С.В. від підпису відмовився, постанова серії ЕНА 69435602 від 01.04.2026 надіслана позивачу через Укрпошту.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити.
ОСОБА_1 повідомив суду, що надає послуги перевезення керівнику Миргородського автовокзалу, який входить до структури ТОВ «Полтававтотранс», а тому йому видана довідка від 28.01.2026 № 2-01/12, в якій вказано, що на нього не розповсюджуються обмеження встановлені дією знаку 3.1.ПДР України «Рух заборонено», встановлено при заїзді на територію автостанції «Миргород», за адресою м. Миргород, вул. Воскресінська, 9. З приводу звинувачення про відсутність поліса обов`язкового страхування, повідомив суду про наявність поліса, який перебував на панелі приборів під час спілкування з працівниками поліції. Однак в наслідок імпульсивної поведінки поліцейських, вони забули його отримати та перевірити. 
Представник відповідача, Головного управління Національної поліції у Полтавській області, у судове засідання не з`явився подавши заяву про проведення судового засідання без участі представника.
Представник відповідача, Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області, також в судове засідання не з`явився. 30.04.2026 на адресу суду надійшов лист, до якого додано DVD диск із записами з бодікамери поліцейського під час винесення оскаржуваної постанови. 
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 6943560 від 01.04.2026 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та відповідно до положень статті 36 КУпАП. 
У мотивувальній частині постанови вказано, що 01.04.2026 о 07:04:16 в місті Миргород по вул. Воскрисінській, 9 водій ОСОБА_1 керував ТЗ Шевроле Авео днз НОМЕР_1 та на вимогу працівника поліції не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільної–правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1 «Г» ПДР України. Також в місті Миргород, вул. Воскрисінська, 9 водій керуючи транспортним засобом не виконав вимоги дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено». Здійснив рух в зоні дії даного знаку чим порушив вимоги.
Найбільш переконливим доказом у даній справі суд вважає відеозапис із бодікамери поліцейського ОСОБА_2 . На відеозаписі відтворюється обставини на яких видно, що два поліцейські підходять до транспортного засобу Шевроле Авео днз НОМЕР_1 , який стоїть в зоні дії знаку 3.1. «Рух заборонено», який розміщений на в`їзді до автостанції по вул. Воскресінській . За кермом транспортного засобу сидить ОСОБА_1 . На транспортному засобів розміщена фішка машини, яка надає послуги таксі. 
Поліцейські звертаючись до водія ОСОБА_1 вказують, що він порушує знак 3.1. ПДР та заїхав на територію, де рух транспортних засобів заборонено. На що водій вказує про наявність в нього права на рух в межах дії даного знаку та пред`являє поліцейським довідку № 2-01/12 від 28.01.2026, в якій вказано, що дія знаку «3.1. Рух заборонено » не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян, чи належать громадянам, які проживають у цій зоні а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. Перелік транспортних засобів на які не поширюється дія знаку «Рух заборонено» із зазначенням Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_1 . Довідка дійсна до 30 червня 2026 року. 
Позивач вказує, що він надає послуги працівникам автовокзалу на власному автомобілі, а тому йому видали дану довідку. 
На переконання суду для надання послуг працівникам автовокзалу, які є працівниками ТОВ «Полтаваавтотранс» не потрібно заїжджати на територію в зоні дії знаку 3.1. «Рух заборонено», а от розташування автомобіля таксі поряд з автовокзалом в зоні дії вказаного знаку, надає водіям перевагу над іншими автомобілями таксі в залученні клієнтів. А тому видача довідок вказаного зразка, може бути створенням корупційного прибутку для осіб, які їх видають водіям служби таксі, а не для обслуговування працівників підприємства, яке розташоване у позначеній зоні, що являється виключенням із заборони. 
Враховуючи вищевикладене наявність у водія ОСОБА_1 довідку ТОВ «Полтаваавтотранс» № 2-01/12 від 28.01.2026, в якій вказано, що дія знаку «3.1. Рух заборонено» не поширюється на його транспортний засіб не виключає в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП. 
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд звертає увагу, що матеріали справи містять належні та допустимі докази вчинення позивачем правопорушення вказаного в оспорюваній постанові, а саме ч.1 ст. 122 КУпАП. 

Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Виходячи з наданої інформації, після перегляду відеозапису подій, що мали місце 01.04.2026, судом встановлено, що ОСОБА_1 керував т.з. марки Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_1 . Двоє поліцейських підішли до автомобіля та після зауваження з приводу перебування автомобіля в зоні дії знака 3.1. «Рух заборонено» висунули вимогу водію надати посвідчення водія, реєстраційне посвідчення на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільної –відповідальності власників наземних транспортних засобі. На першу вимогу водій не надав жодного документу та намагався пояснити та обґрунтувати підстави його дій щодо руху в зоні дії знак «Рух заборонено». Поліцейський повторно пред`явив вимогу надати документи та роз`яснив наслідки їх непред`явлення працівникам поліції. Після чого водій ОСОБА_1 передав поліцейським посвідчення водія та реєстраційне посвідчення на транспортний засіб. Інших документів воді не надавав . 
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в нього був наявний та діючий до 01.11.2026 року (а.с. 10). Однак працівники поліції не вжили заходів щодо його витребування та перевірки. 
Відповідно до підпункту «а» п. 2.4. ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України .
Відповідно до підпункту «ґ» п. 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат “Зелена картка” (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування “Зелена картка”.

Із змісту вищевказаних нормативно правових актів склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП містить дві альтернативні дії, які входять до об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, як керування транспортним засобом особою, яка не має при собі певного переліку документів так і не пред`явлення у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
В оскаржуваній постанові серії ЕНА № 6943560 від 01.04.2026 вказано, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейських не пред`явив поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що і було зафіксовано на відеозаписі, який дослідив суд. А тому сам факт наявності поліса у позивача не виключає в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Так відеозаписі зафіксовано як поліцейський висував вимогу надати йому три документи : посвідчення водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а отримав від ОСОБА_1 лише посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. 

Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За наведених підстав, суд приходить до висновку щодо вчинення ОСОБА_1 порушення, що містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Судом також не встановлено жодних процесуальних порушень притягнення позивача до адміністративної відповідальності, які могли б слугували окремою підставою для скасування законної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. 
З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про правомірність дій суб`єкта владних повноважень по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат – відсутні.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 72, 77, 205 КАС України, суд 
у х в а л и в :
Відмовити у задоволенні адміністративний позов  ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія УНА № 6943560 від 01.04.2026 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 та ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено  12 травня 2026 року.

Суддя 	О. А. Городівський