ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2026 року	справа № 380/5521/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грень Н.М.. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
у с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить:
- Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 27.08.2025р. №57480/03-16 про відмову ОСОБА_1 , у перерахунку пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, на пенсію до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, п. 10 і п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 VIII.
- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, перевести ОСОБА_1 , з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058- IV, на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, п. 10 і п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи (служби) на посадах в органах місцевого самоврядування у період з 02.04.2001 по 18.08.2025 із урахуванням записів у трудовій книжці, з урахуванням Довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії, виданих Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, №36-вих-119809 від 15.08.2025 та №36-вих-119773 від 15.08.2025 з часу звернення за призначенням такої пенсії - 19 серпня 2025 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач є пенсіонером та з 04.02.2025 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. 19.08.2025 року вона звернулася із заявою про переведення її на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Відповідачем 2, який прийняв рішення від 27.08.2025 року № 57480/03-16 про відмову в такому переведенні через нібито відсутність необхідного стажу державної служби. Відповідач 2 безпідставно не зарахував до стажу державної служби період роботи Позивача на посадах в органах місцевого самоврядування з 02.04.2001 по 18.08.2025 роки. Позивач вважає такі дії та рішення протиправними, оскільки її загальний стаж служби, що прирівнюється до державної, становить понад 30 років, що повністю відповідає вимогам пунктів 10, 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII. Просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою від 30.03.2026 позовну заяву залишено без руху.
На виконання вимог ухвали від позивача на адресу суду надійшло клопотання (вх.№26910 від 01.04.2026)
Ухвалою суду від 03.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву ( вх.№5877ел від 20.04.2026), в якому зазначено, що Пунктом 10 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ (далі - Закон № 889-VІІІ), який набрав чинності 01.05.2016, передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які станом на 01.05.2016 мають 10 років стажу державної служби або 20 років стажу незалежно від того чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Головне управління Пенсійного фонду у Київській області подав відзив на позовну заяву (вх.№34223 від 24.04.2026), в якому просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що за результатами екстериторіального розгляду документів встановлено, що стаж Позивача на посадах саме державної служби становить лише 5 років 9 місяців. Періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 02.04.2001 року не належать до категорій посад державних службовців, а тому підстави для перерахунку пенсії згідно із Законом України «Про державну службу» відсутні.
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 04.02.2025 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV та перебуває на обліку як пенсіонер у Головному управлінні ПФУ у Львівській області.
19 серпня 2025 року Позивач звернулася до органів Пенсійного фонду із заявою №6131 про переведення з пенсії за віком на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» на підставі пунктів 10, 12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу».
До заяви Позивачем було долучено пакет документів, зокрема копію трудової книжки, довідку Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 15.08.2025 № 36-вих-119809 та довідку про інші складові заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців підряд від 15.08.2025 № 36-вих-119773.
За принципом екстериторіальності визначення структурного підрозділу, заява Позивача була спрямована на розгляд до Головного управління ПФУ у Київській області.
27 серпня 2025 року Головним управлінням ПФУ у Київській області прийнято Рішення № 57480/03-16 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно із Законом України «Про державну службу». Рішення мотивоване тим, що стаж Позивача на посадах державної служби становить лише 5 років 9 місяців (на 01.05.2016), а період її роботи в органах місцевого самоврядування з 02.04.2001 по 18.08.2025 до стажу державної служби не зараховується.
Не погоджуючись із діями відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).
Відповідно до пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 10.12.2015 №889-VIII, з набранням чинності вказаного закону втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Положеннями пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (у редакції на час набрання чинності Законом №889-VIII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 
Аналіз наведеної норми свідчить, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому зазначений вік визначається статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Тобто до 01 травня 2016 (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:
а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;
б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 01 травня 2016 року відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.
Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності вказаним Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності вказаним Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених у статті 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Таким чином, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Статтею 46 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби. Так, у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону.
Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності вказаним Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, у спірному випадку необхідно керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283.
Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Аналіз зазначених норм чинного законодавства дає підстави стверджувати, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Саме така правова позиція викладена Верховним Судому у постанові від 19.03.2019 у справі №466/5138/17.
Щодо не зарахування до стажу державної служби періоду роботи на посадах в органах місцевого самоврядування у період з 02.04.2011 по 18.08.2025, суд зазначає таке.
Згідно із записами у трудовій книжці Позивача серії НОМЕР_1 та розпорядженнями роботодавця встановлено такі періоди її діяльності у Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради: 
15.05.1995 року — прийнята на посаду інспектора відділу для надання субсидій.
01.07.1995 року — відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-XII склала присягу державного службовця, присвоєно 15 ранг 7 категорії.
01.04.1997 року — переведена на посаду спеціаліста 1 категорії, згодом присвоєно 14 та 13 ранги державного службовця.
30.03.2001 року — звільнена в порядку переведення у зв`язку з реорганізацією.
02.04.2001 року — прийнята за переведенням на посаду спеціаліста 1 категорії відділу праці та соціального захисту населення.
04.07.2001 року — у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посаду віднесено до категорій органів місцевого самоврядування, присвоєно 13 ранг 7 категорії посадової особи місцевого самоврядування.
02.01.2002 року — склала присягу посадової особи місцевого самоврядування.
З 12.06.2002 року по 18.08.2025 року — безперервно працювала на посадах спеціаліста 1 категорії та головного спеціаліста відділу соціально-економічного розвитку Шевченківської районної адміністрації, присвоєно 11 ранг 6 категорії посадової особи місцевого самоврядування (підтверджується також розпорядженням № 135-к від 14.11.2007).
Загальний стаж роботи Позивача на зазначених посадах становить 30 років 3 місяці.
Основним критерієм для відмови Відповідачем 2 у перерахунку пенсії Позивачу слугувало твердження, що робота в органах місцевого самоврядування не є державною службою, а тому спеціальний стаж Позивача станом на 01.05.2016 становить менше 20 років (а саме 5 років 9 місяців). Суд вважає такі доводи безпідставними та помилковими з огляду на таке.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що законодавець чітко прирівняв службу в органах місцевого самоврядування до державної служби в частині обчислення стажу, що дає право на призначення пенсії. Робота на посадах в органах місцевого самоврядування за своєю правовою природою є публічною службою та повністю зараховується до стажу, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.
Ця правова позиція є сталою та неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 03.07.2018 у справах № 569/350/17 та № 586/965/16-а, від 10.07.2018 у справі № 591/6970/16-а, від 10.02.2021 у справі № 825/1453/18 та від 12.04.2021 у справі № 591/3924/16-а.
Матеріалами справи підтверджено, що станом на 01.05.2016 Позивач мала стаж роботи в органах місцевого самоврядування (Шевченківській районній адміністрації), який підлягає прирівнянню до державного, тривалістю 20 років 11 місяців 15 днів, що є більше необхідних 20 років. Загальний спеціальний стаж на час її звернення із заявою від 19.08.2025 становив 30 років 3 місяці. Жінка досягла 60-річного віку та має 37 років загального страхового стажу, що повністю відповідає диспозиції ст. 37 Закону № 3723-XII.
Таким чином, ОСОБА_1 набула безумовного права на отримання пенсії державного службовця, а оскаржуване Рішення Головного управління ПФУ у Київській області від 27.08.2025 № 57480/03-16 є протиправним та підлягає скасуванню.
Що стосується позовних вимог в частині врахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії, суд зазначає таке.
Пунктом 2 Порядку № 622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII мають право особи, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
За змістом абзацу 6 пункту 4 Порядку № 622 за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Постановою Правління Пенсійного фонду України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» від 17.01.2017 №1-3, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/300048 (далі – Постанова №1-3), затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», від 16.12.1993 №3723-ХІІ, а саме: 
1) форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);
2) форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);
3) форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
З матеріалів справи встановлено, що позивачу видано довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради від 15.08.2025 № 36-вих-119809 та від 15.08.2025 №36-вих-119773.
Такі довідки відповідають формам довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, затвердженим Постановою №1-3 та відображають складові заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавка за інтенсивність праці та щомісячна премія, за останнім місцем роботи на державній службі за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією.
На всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Вказане зумовлює висновок суду, що всі відображені в довідках види оплати праці є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому ці довідки повинні братися відповідачем до уваги при призначенні та розрахунку розміру пенсії позивачу відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII.
Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачами не виконано вказані вимоги щодо обов`язку довести правомірність оскарженого рішення.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Даючи оцінку спірному рішенню, яке зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ у Київській області про відмову у призначенні пенсії за віком №57480/03-16 від 27.08.2025 не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям до такого роду рішень і чинному законодавству та порушує право позивача на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, тому таке рішення слід визнати протиправним, задовольнивши першу позовну вимогу.
Щодо визначення органу, на який покладаються обов`язки зобов`язального характеру, суд вказує, що впроваджений органами Пенсійного фонду України принцип екстериторіальності опрацювання заяв передбачає розгляд документів випадковим територіальним органом (бек-офісом) незалежно від місця проживання заявника.
У цій справі суб`єктом владних повноважень, який безпосередньо розглянув заяву Позивача, наділений компетенцією перевіряти матеріали справи та прийняв протиправне рішення про відмову, виступило саме Головне управління ПФУ у Київській області.
Згідно з частиною другою статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. Суд вважає, що для повного та ефективного захисту прав Позивача, обов`язки зобов`язального характеру — а саме щодо зарахування спірного періоду до стажу державної служби, переведення Позивача на відповідний вид пенсії з дати звернення (19.08.2025) та обчислення її розміру на підставі належних довідок про заробітну плату — мають бути покладені безпосередньо на той орган, який здійснював розгляд заяви та допустив правопорушення, тобто на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.
Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цілому, тому позов слід задовольнити повністю. 
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів порівну понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору.
Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,  
у х в а л и в:
1. Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ЄДРПОУ 13814885), Головного управління Пенсійного фонду у Київській області (адреса: вул. Саєнка Андрія 10, м. Фастів, Київська обл., 08500, ЄДРПОУ 22933548) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 27.08.2025р. №57480/03-16 про відмову ОСОБА_1 , у перерахунку пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, на пенсію до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, п. 10 і п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 VIII.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, перевести ОСОБА_1 , з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058- IV, на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, п. 10 і п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи (служби) на посадах в органах місцевого самоврядування у період з 02.04.2001 по 18.08.2025 із урахуванням записів у трудовій книжці, з урахуванням Довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії, виданих Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, №36-вих-119809 від 15.08.2025 та №36-вих-119773 від 15.08.2025 з часу звернення за призначенням такої пенсії - 19 серпня 2025 року.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ЄДРПОУ 22933548) судовий збір на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у розмірі 2662 ( дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40.коп
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Грень Наталія Михайлівна