ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 932/19972/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 19.12.2025 року (суддя Петунін І.В., м. Дніпро, повний текст ухвали складено 19.12.2025 року) в справі №932/19972/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання притягнути до відповідальності,-

в с т а н о в и в:
11.12.2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (далі – відповідач), в якому просив визнати протиправною бездіяльності працівників Департаменту патрульної поліції в Дніпропетровській області відділу поліції, яка полягає в не складанні протоколу про адміністративне правопорушення та не оформленні матеріалів ДТП за заявою позивача, зобов`язати Департамент патрульної поліції в Дніпропетровській області притягнути до відповідальності балансоутримувача автомобільної дороги Т-04-12 (м. Кам`янське) за ст. 140 КУпАП згідно ДТП від 09.10.2025, де потерпілим є позивач.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 19.12.2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі.
ОСОБА_1 через свого представника не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги обґрунтовував тим, що судом порушено норми процесуального права. Апелянтом зазначено, що 09.10.2025 р. в проміжок часу з 17:00 год по 17:35 год., рухаючись автомобільною дорогою Т-04-12 (м. Кам`янське) через неналежне покриття автомобільної дороги отримав механічне ушкодження власного автотранспортного засобу, при цьому, особа не здійснювала наїзд не перешкоду, були відсутні будь-які порушення ПДР з боку водія. Після настання події ОСОБА_1 невідкладно викликав співробітників поліції, з метою задокументувати дану подію. Проте, співробітники поліції після прибуття на місце події продемонстрували достатньо дивну на наш погляд поведінку, від заходів невідкладного реагування за ст. 140 КУпАП всіляко ухилялись, на підставі чого скеровується даний запит. Позивач на місці події надав письмові пояснення, які були прийняті співробітниками поліції. Наказом МВС України від 06.11.2015 р. № 1376 було затверджено Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. Відповідно до ст. 4 Розділу 11 Інструкції з оформлення матеріалів у разі вчинення адміністративного правопорушення - уповноважені на те посадові особи органів поліції складають протокол про адміністративне правопорушення. Співробітники патрульної поліції не вжили заходів щодо встановлення особи балансоутримувача автомобільної дороги загальнодержавного значення, не викликали на місце події співробітника балансоутримувача та не виконали вимоги щодо притягнення винної особи до відповідальності. Співробітниками патрульної поліції було проігноровано обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення згідно приписів ст. 140 КУпАП, на підставі чого позивач звертається до суду з даним позовом. За наслідками отримання механічного ушкодження автотранспортного засобу - позивач зазнав збитків, що підтверджується висновком експерта (копія додається). Без попередньо належного проходження процедури притягнення до відповідальності балансоутримувача дорожнього покриття згідно приписів ст. 140 КУпАП — позивач жодним чином не зможе в подальшому реалізувати своє законне право на звернення до суду із позовом про стягнення понесених збитків. Оскаржувана ухвала постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, в той час як судом не застосовано норми права, які в дійсності підлягали застосуванню. Висновки суду щодо того, що нібито притягнення до відповідальності іншої особи (балансоутримувача) не створить для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків - є завідомо неправдивим.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, виходив з того, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вбачається, що стосовно подій ДТП, яка мала місце 09.10.2025 за участю позивача, у відношенні останнього складено протокол, з яким він не згоден, оскільки аварія, в якій постраждав його автомобіль, викликана невідповідним станом дорожнього покриття. Тобто відомості з місця ДТП, як то протокол поліцейського, схема ДТП, тощо будуть предметом оцінки суду та з цього питання прийняте судове рішення за процедурою, передбаченою КУпАП. Суд першої інстанції вказував, що обраний позивачем спосіб захисту, як оскарження бездіяльності поліцейських та зобов`язання їх скласти процесуальні документи з метою притягнення до адміністративної відповідальності іншу особу, не створить для скаржника жодних юридичних прав та/чи обов`язків. Питання про складання чи не складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до норм КУпАП відноситься до дискреційних повноважень уповноважених службових осіб органу внутрішніх справ (Національної поліції), які вирішують його на місці ДТП в межах певного процесуального строку. Дії чи бездіяльність поліцейських під час здійснення ними повноважень щодо складання первинних матеріалів, є предметом оцінки суду в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення за правилами КУпАП, тобто оцінюється органом, уповноваженим на розгляд справи. Вирішення адміністративним судом питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення за фактом ДТП стосовно іншої особи в межах розгляду адміністративного позову, призведе до перебирання судом на себе функцій органу внутрішніх справ та судді місцевого суду, щодо встановлення обставин ДТП та підстав для притягнення до адміністративної відповідальності.
Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами у справі, що 09.10.2025 року ОСОБА_1 рухаючись автомобільною дорогою Т-04-12 (м. Кам`янське) через неналежне покриття автомобільної дороги отримав механічне ушкодження власного автотранспортного засобу, при цьому, не здійснював наїзд не перешкоду, були відсутні будь-які порушення ПДР з боку водія. 
Після настання події ОСОБА_1 викликав співробітників поліції, з метою задокументувати подію. Співробітники поліції після прибуття на місце події відмовились скласти протокол про адміністративне правопорушення та оформити матеріали ДТП за заявою позивача.
Натомість, позивачем до матеріалів справи долучено постанову Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 08.01.2026 року у справі № 209/8959/25, якою провадження відносно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Згідно постанови Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 08.01.2026 року у справі № 209/8959/25, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №478570 ОСОБА_1 09 жовтня 2025 року о 17.35.00 год. в м.Кам`янське, вулиця АвтошляхТ-04-12, як їхати з правого на лівий берез м.Кам`янське, керуючи транспортним засобом BMW X4, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бордюрний відбійник, при ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.12.1 ПДР – водій не врахував безпечну швидкість, особливості вантажу, стан ТЗ, чим вчинив адміністративне правопорушення , передбачене ст. 124 КУпАП. Як докази вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення додані наступні докази: рапорт поліцейського про те, що ОСОБА_1 , керуючи ТЗ BMW X4, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки , стану проїзної частини під час дощу та не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням транспортним засобом та здійснив наїзд на перешкоду , в результаті чого транспортний засіб зазнав механічні пошкодження; рапортом по лінії 102 про те, що ОСОБА_1 повідомив на лінію 102 про ДТП, що зареєстровано ЄО за № 21056 від 09.10.2025 р.; пояснення ОСОБА_1 , який показав, що з протоколом порушення правил дорожнього руху не згоден, аварія, в якій постраждав його автомобіль, викликана невідповідним станом дорожнього покриття, завдяки дотриманню швидкісного режиму вдалося уникнути ДТП з іншими автівками; схема місця ДТП, на якій зафіксовано місце розташування автомобіля (№1), місце зіткнення (№2), яма довжиною 18 см, шириною 1,6 метрів(№ 3), вибоїна довжиною 1,7 м, шириною 80 см (№ 4), напрямок руху ТЗ (№ 5), автошлях м.Кам`янське Т-04-12 (№ 6); фототаблицею автомобіля та місця зіткнення. 
Тобто згідно постанови Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 08.01.2026 року у справі № 209/8959/25, співробітниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №478570 щодо події 09 жовтня 2025 року о 17.35.00 год. в м.Кам`янське, вулиця АвтошляхТ-04-12, складено матеріли ДТП.
Позивач оскаржує дії співробітників Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області щодо відмови скласти протокол про адміністративне правопорушення та не оформлення матеріалів ДТП, просить зобов`язати Департамент патрульної поліції в Дніпропетровській області притягнути до відповідальності балансоутримувача автомобільної дороги Т-04-12 (м. Кам`янське) за ст. 140 КУпАП згідно ДТП від 09.10.2025 року.
Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про оборонні закупівлі», крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель та спрощеного відбору без застосування електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства; 15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.
Предметом спору є відмова у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Проте, співробітниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №478570 щодо події 09 жовтня 2025 року.
Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Норма ст. 286 КАС України передбачає можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Натомість норми КАС України не передбачають спори щодо спонукання, зобов`язання суб`єкта, уповноваженого на складання протоколів про адміністративне правопорушення, скласти протокол. Тим більше, притягнути до адміністративної відповідальності особу, яку вважає винною у певному адміністративному правопорушенні інша особа. 
Протокол про порушення митних правил є доказом у справі про притягнення до відповідальності у справі про адміністративне порушення, однак не складається шляхом подання позову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень скласти протокол. 
Суд вказує, що спонукання до складання протоколу в окремому позовному провадженні є не можливим.
Протокол про адміністративне правопорушення може бути доказом у іншому провадженні, такий доказ неможливо здобути у позовному провадженні до суб`єкта, уповноваженого на складання протоколу. 
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 року у справі № 2-а/489/7/2016 вказано, що за правилами частини першої статті 17 КАС (у зазначеній редакції) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.
Суд апеляційної інстанції відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України застосовує судову практику та позиції Верховного Суду, зокрема у постановах від 30.04.2021 року у справі № 686/4562/18, від 11.08.2020 року у справі № 120/4189/19-а, від 10.07.2020 року у справі №420/647/19.
Судом першої інстанції не порушено право позивача на звернення до суду, з огляду на те, що відмова у відкритті провадження у справі не перешкоджає захисту прав та інтересів позивача у межах доведеності невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог процесуального права.
Керуючись ст. 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 19.12.2025 року в справі №932/19972/25 – залишити без змін. 
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України. 

Головуючий - суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова