Справа № 711/2467/23
Номер провадження 1-кп/711/105/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 , 
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю прокурорів – ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників – ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження №12022250000000292 від 02.11.2022 року по обвинуваченню: 
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кагул Молдови, українки, громадянки України, освіта середня, одруженої, не маючої на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, інвалідом, учасником бойових дій, депутатом не являється, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимої, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-
із участю в судовому розгляді:
потерпілих – ОСОБА_10 , ОСОБА_11 
обвинуваченої – ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_9 , 02.11.2022 року, близько 08 год. 54 хв., керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїжджій частині бульвару Шевченка від вулиці Гуржіївська у напрямку вулиці Пастерівська, в порушення вимог п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, зі змінами та доповненнями, була не уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагувала на її зміну. Так вона, в порушення вимог п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, зі змінами та доповненнями, перед зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, повертаючи ліворуч на вулицю Пастерівська по напрямку від бульвару Шевченка до вулиці Гоголя, при зеленому сигналі основного світлофора, не надала дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку прямо, а саме маршрутному автобусу «БАЗ А079.32», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по бульвару Шевченка від вулиці Богдана Хмельницького до вулиці Гуржіївська та здійснював проїзд перехрестя із вулицею Пастерівська на зелений сигнал світлофору, в результаті чого відбулось зіткнення маршрутного автобуса «БАЗ А079.32», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Після зіткнення некерований маршрутний автобус «БАЗ А079.32», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив виїзд за межі проїзної частини вправо по напрямку свого руху на тротуар де в подальшому вчинив наїзд на будівлю фірмового магазину «Good Milk» молочні продукти, що по бульвару Шевченка, 318/1. 
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її пасажири: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; водій маршрутному автобусу «БАЗ А079.32», реєстраційний номер НОМЕР_5 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його пасажири ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_14 отримали тілесні ушкодження.
Зокрема, пасажир маршрутного автобуса «БАЗ А079.32», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , згідно висновку судово-медичної експертизи №02-01/174 від 03.03.2023 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої плечової кістки зі зміщенням уламків, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; пасажир маршрутного автобуса «БАЗ А079.32», реєстраційний номер НОМЕР_6 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_14 , згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 04-01/11 від 30.03.2023 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітки, а саме: пневмотораксу (накопичення повітря у плевральній порожнині) та колабуванням правої легені (стиснення легені), підшкірної емфіземи (наявності повітря у підшкірній клітковині), м?яких тканин грудної клітки та шиї справа, саден, що супроводжувались загрозливими для життя явищами, як в момент отримання так і в своєму клінічному перебігу і тому за ступенем тяжкості належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. 
Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 , а саме вимог пунктів 2.3. б), 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, зі змінами та доповненнями, відповідно до висновку експерта №КCE-19/124-23/1411 від 24.02.2023 року знаходяться в причинному зв`язку з виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді, спричинення потерпілій ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесного ушкодження та заподіяння потерпілому ОСОБА_11 тяжкого тілесного ушкодження.
Вказаними діями обвинувачена ОСОБА_9 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяли тяжке тілесне ушкодження.
Обвинувачена ОСОБА_9 в судовому засіданні вину в інкримінованому їй обвинуваченню за ч. 2 ст. 286 КК України спочатку визнала частково, а в подальшому визнала в повному обсязі та дала покази, що подія мала місце давно, орієнтовно 02.11.2022 року. Того дня близько 08:00 години їй необхідно було відвезти дітей до поліклініки. За словами обвинуваченої, спочатку вона разом із невісткою поїхала до поліклініки, щоб з`ясувати її місцезнаходження та записатися до лікаря. Під час другої поїздки вона вирішила скористатися автомобілем «Chevrolet Aveo». ОСОБА_9 пригадала, що виїхала на бульвар Шевченка, погода була сонячною. Вона побачила зелений сигнал світлофора та почала здійснювати поворот. Сам момент дорожньо-транспортної пригоди обвинувачена не пам`ятає. За її словами, вона пригадує лише те, що, коли прийшла до тями, на неї кричав водій іншого транспортного засобу. Також обвинувачена зазначила, що не може пояснити, що саме стало причиною порушення нею Правил дорожнього руху, можливо те, що вона нещодавно переїхала до міста і тому не знає дороги. Водночас ОСОБА_9 пояснила, що одразу після ДТП була переконана у відсутності порушень ПДР з її боку та вважала, що рухалася на дозволений зелений сигнал світлофора. Однак після того, як їй були надані відповідні роз`яснення та продемонстровано відеозапис події, вона усвідомила, що порушила Правила дорожнього руху. Обвинувачена стверджувала, що її дії не були умисними, та у залі суду вибачилася перед потерпілим ОСОБА_11 . Крім того, ОСОБА_9 зазначила, що не пам`ятає, чи рухався автобус під час здійснення нею повороту. Після дорожньо-транспортної пригоди її було госпіталізовано. Також обвинувачена пояснила, що раніше не визнавала свою вину, оскільки такою була позиція її захисника. На даний час вона щиро розкаюється та повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, а також визнає заявлений цивільний позов.
Незважаючи на повне визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_9 вина останньої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю доводиться зібраними по справі доказами, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що, працюючи водієм автобуса на маршруті, він рухався вулицею Шевченка у напрямку площі 700-річчя. Під`їжджаючи до перехрестя з вулицею Пастерівською, він побачив автомобіль червоного кольору, який рухався з іншого боку. Коли щойно загорілося зелене світло світлофора, зазначений автомобіль їхав третім або четвертим у потоці, після чого свідок побачив, як він почав повертати. За кермом автомобіля перебувала жінка, яка виїхала на перехрестя та повернула голову в бік свідка, у зв`язку з чим він заспокоївся та продовжив рух, оскільки, відповідно до правил дорожнього руху, водій червоного автомобіля мав його пропустити. Однак водій зазначеного автомобіля продовжила рух. За словами свідка, намагаючись уникнути зіткнення з червоним автомобілем, він інстинктивно вивернув кермо вправо, щоб уникнути прямого удару, та застосував екстрене гальмування. Проте зіткнення уникнути не вдалося, внаслідок удару двері автобуса відчинилися, і свідка викинуло з салону.
На уточнюючі запитання прокурора свідок зазначив, що подія сталася 02 листопада 2022 року приблизно о 09:00 годині. Він рухався зі швидкістю близько 50 км/год. Свідок рухався правою смугою руху, а під`їжджаючи до перехрестя, здійснив перестроювання в ліву смугу. Під`їжджаючи до перехрестя, він побачив червоний автомобіль на відстані близько 10 метрів у момент, коли той здійснював поворот. ОСОБА_24 впевнений, що водій червоного автомобіля бачив автобус, оскільки, за його словами, не помітити автобус неможливо. Свідок також повідомив, що не пам`ятає, що сталося з пасажирами, оскільки перебував у шоковому стані, а водія червоного автомобіля він побачив лише в лікарні. За словами свідка, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди салон автобуса був пошкоджений: сидіння та поручні деформовані, а лобове скло — вибите.
На уточнююче запитання головуючого судді свідок зазначив, що фактичний удар по автобусу припав на праве переднє колесо (моторний відсік), при цьому зіткнення з автомобілем відбулося його передньою частиною.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснила, що точної дати, коли сталося ДТП, вона не пам`ятає, однак зазначила, що подія відбулася орієнтовно о 09:10–09:15 годині. Вона поверталася з роботи, сіла в автобус на зупинці біля Черкаської обласної лікарні, а зупинилася в магазині. Свідок бачила, як рухався автомобіль червоного кольору. Після цього було кілька потужних ударів, з яких найсильніший стався в момент, коли транспортний засіб в`їхав у магазин.
На уточнювальні запитання прокурора свідок пояснила, що під час поїздки сиділа навпроти задніх дверей біля вікна з боку водія. Точну кількість осіб, які перебували в автобусі, вона не пам`ятає, однак зазначила, що їх було більше десяти. За її словами, водій автомобіля червоного кольору рухалася вулицею Пастерівською з однаковою швидкістю та не гальмувала. Автобус рухався правою смугою, після чого відбулося зіткнення, внаслідок якого автомобіль вдарив автобус. Швидкість руху автомобіля свідок вказати не змогла. Після ДТП свідок підійшла до карети швидкої медичної допомоги, оскільки побоювалася, що внаслідок події в неї міг статися інсульт, після чого каретою швидкої допомоги ОСОБА_25 була доставлена до травмпункту. Хто саме викликав швидку допомогу, їй невідомо. Свідок також зазначила, що після зіткнення автомобіля з автобусом, унаслідок чого автобус в`їхав у магазин, транспортний засіб не зупинився, а продовжив рух, відкочуючись назад. Від удару її відкинуло назад, і коли вона прийшла до тями, двері автобуса були відчинені. Після застосування водієм автобуса екстреного гальмування пасажири почали кричати.
На запитання сторони захисту свідок зазначила, що, ймовірно, автобус рухався правою смугою руху, однак у зв`язку з тим, що після події минув тривалий час, вона не може стверджувати це з упевненістю. Також свідок повідомила, що на місце події прибули три карети швидкої медичної допомоги, а до медичного закладу було доставлено до двадцяти осіб.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що 02 листопада 2022 року вона їхала на роботу. Вона сіла в автобус маршруту № 4 на зупинці «Любава» та їхала у напрямку вулиці Пастерівської. На перехресті вулиць Шевченка та Пастерівської сталася дорожньо-транспортна пригода: маршрутний автобус зіткнувся з легковим автомобілем червоного кольору.
На уточнюючі запитання прокурора свідок пояснила, що заходила до автобуса через задні двері та сіла приблизно навпроти них. Вона зазначила, що через вікно бачила, як з боку вулиці Пастерівської рухався легковий автомобіль червоного кольору, після чого відбулося зіткнення. ОСОБА_17 також повідомила, що пам`ятає сам момент зіткнення, однак не пам`ятає, чи здійснювалося гальмування автомобілем. Свідок не змогла вказати точну швидкість руху автобуса, а також повідомити, чи застосовував водій гальмування, водночас за її відчуттями автобус рухався в межах допустимої швидкості. Зіткнення припало на передню ліву частину автобуса. Крім того, ОСОБА_17 зазначила, що водій автобуса надавав допомогу пасажирам, допомагаючи витягувати людей з салону автобуса.
На запитання потерпілого Огороднього свідок пояснила, що було два удари: перший — під час зіткнення легкового автомобіля з автобусом, другий — коли автобус унаслідок зіткнення в`їхав у приміщення магазину.
На запитання захисника свідок повідомила, що вона поїхала до лікарні самостійно, тому точну кількість потерпілих вказати не може, разом з тим зазначила, що троє людей перебувало у тяжкому стані.
Свідок ОСОБА_13 зазначила, що доводиться ОСОБА_9 невісткою та, незважаючи на родинні зв`язки, виявила бажання надавати показання. Свідок повідомила, що на момент дорожньо-транспортної пригоди вона перебувала в автомобілі, сиділа на задньому сидінні, поруч із нею знаходилися діти. За словами ОСОБА_13 , її увага була постійно зосереджена на дітях, з якими вона розмовляла, у зв`язку з чим усіх обставин дорожньо-транспортної пригоди вона не пам`ятає. Разом з тим свідок зазначила, що єдиний момент, який їй запам`ятався, — це те, що на неї вже летить автобус. За рухом автомобіля, в якому вона перебувала, свідок не спостерігала, оскільки не вбачала в цьому необхідності.
На уточнюючі запитання прокурора свідок зазначила, що точної дати та часу події вона не пам`ятає, однак повідомила, що дорожньо-транспортна пригода сталася у ранковий час. Свідок пригадала, що дорожньо-транспортна пригода відбулася на перехресті бульвару Шевченка та вулиці Пастерівської. За її словами, автомобіль, у якому вона перебувала, здійснював поворот ліворуч з бульвару Шевченка. Після дорожньо-транспортної пригоди свідкові разом із дітьми допомагали вийти з автомобіля сторонні особи. Також свідок зазначила, що ОСОБА_9 перебувала у шоковому стані та внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження, у зв`язку з чим їй було проведено операцію.
На запитання захисника свідок повідомила, що прибувши до лікарні їй стало відомо, що тяжких потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не було.
На запитання головуючого судді, свідок відповіла, що за кермом автомобіля «Chevrolet Aveo» (червоного кольору) перебувала ОСОБА_9 . Власником автомобіля є ОСОБА_26 . Крім того, свідок зазначила, що того дня вони направлялися до лікарні, яка знаходиться по вул. Пастерівська
У судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що не пам`ятає точної дати події. Разом із тим вона пригадала, що їхала в автобусі, сидячи на другому сидінні від проходу за водієм, та готувалася виходити на зупинці на перехресті бульвару Шевченка та вулиці Пастерівської. У салоні автобуса перебувало близько десяти пасажирів. Свідок зазначила, що не встигла підвестися, коли побачила, як на дорогу раптово виїхав автомобіль червоного кольору, після чого вона пам`ятає лише, як вони вже їдуть в магазин.
На уточнюючі запитання прокурора свідок повідомила, що в той день погода була гарна, сонячна. Якою саме смугою руху їхав автобус, вона не пам`ятає. За її словами, автомобіль рухався бульваром Шевченка та здійснював поворот у бік вулиці Пастерівської. Свідок зазначила, що водій автобуса рухався з допустимою швидкістю. Водночас у неї склалося враження, що автомобіль червоного кольору навіть не намагався гальмувати, а просто рухався назустріч автобусу. Водія автомобіля свідок побачила вже в лікарні, оскільки на місці події вона його не бачила, бо одразу поїхала до лікарні.
На уточнюючі запитання сторони захисту свідок пояснила, що вона не бачила скільки людей було травмованих, оскільки одразу поїхала до лікарні.
На уточнюючі запитання головуючої судді свідок пояснила, що побачила автомобіль, який рухався назустріч автобусу, після чого відчула сильний удар та вдарилася головою об сидіння. У зв`язку з цим вона не бачила, якими саме частинами автомобіль контактував з автобусом.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомила, що вранці їхала на роботу рейсовим автобусом. Вона перебувала на місці біля водія, де зазвичай сидить кондуктор. Під`їжджаючи до перехрестя бульвару Шевченка та вулиці Пастерівської, водій автобуса, в якому знаходилася ОСОБА_16 , рухався з дотриманням правил дорожнього руху. Після ввімкнення зеленого сигналу світлофора водій розпочав рух, і в цей момент свідок побачила, що ліворуч від автобуса прямо на них рухається автомобіль червоного кольору. Посеред перехрестя водій автобуса намагався скерувати транспортний засіб праворуч з метою уникнення зіткнення, однак це не вдалося, і відбулося зіткнення. За словами свідка, побачивши, що на автобус рухається червоний автомобіль і усвідомивши неминучість зіткнення, вона нирнула під торпеду та закрила голову руками.
На уточнюючі запитання прокурора свідок повідомила, що подія сталася восени, орієнтовно о 09:00 годині, погода була нормальна, будь-яких опадів не було. Червоний автомобіль рухався з бульвару Шевченка, здійснював поворот на вулицю Пастерівську та прямував у бік центру міста. Швидкість руху автомобіля свідок не пам`ятає, водночас зазначила, що після здійснення повороту водій не гальмував. За словами свідка, удар припав у середню частину автобуса, при цьому автобус рухався з допустимою швидкістю. Після дорожньо-транспортної пригоди водій автобуса перебував у тяжкому стані та не міг нормально пересуватися, у зв`язку з чим за ним приїхала дружина. У якому стані перебував водій червоного автомобіля, свідок не пам`ятає, оскільки в той момент вона надавала допомогу потерпілим унаслідок ДТП. Також ОСОБА_16 зазначила, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди багато потерпілих були доставлені до лікарні, а безпосередньо на місці події вона запам`ятала лише жінку з сильно опухлою рукою, тоді як інші люди перебували у стані сильного переляку.
На уточнюючі запитання сторони захисту свідок пояснила, що точної швидкості руху автобуса вона вказати не може, однак за її суб`єктивними відчуттями швидкість становила орієнтовно 50 км/год. Свідок також підтвердила, що зіткнення сталося з вини водія автомобіля, оскільки водій автобуса намагався уникнути дорожньо-транспортної пригоди, скеровуючи кермо праворуч.
На уточнюючі запитання головуючої судді свідок пояснила, що не бачила, хто саме керував червоним автомобілем, оскільки її увага була прикута до самого автомобіля через його яскравий колір, а на водія вона уваги не звернула.
Потерпілий ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що 02 листопада 2022 року приблизно о 08:40 він вийшов на зупинку Першої міської лікарні з метою поїхати на роботу в напрямку Площі 700-річчя. Він сів у маршрутний автобус № 4, який почав рухатися бульваром Шевченка в зазначеному напрямку. Ближче до вулиці Пастерівської водій автобуса застосував екстрене гальмування, внаслідок чого потерпілого підкинуло із сидіння, на якому він перебував. Він намагався втриматися за поручні, однак йому це не вдалося, і на нього зверху впали інші пасажири. У результаті цього він впав назад на сидіння та вдарився правим боком у ділянці ребер. Після цього він знову намагався піднятися, автобус виїхав на бордюр, а згодом врізався в магазин, тобто, за його словами, відбулося щонайменше чотири удари. В автобусі вилетіло скло, були зламані сидіння та поручні, серед пасажирів виникла паніка. Усі люди вийшли з автобуса та перебували поруч, усвідомлюючи подію. Невдовзі приїхала карета швидкої медичної допомоги, яка проїжджала неподалік Площі 700-річчя, а згодом прибуло ще декілька бригад, оскільки було багато потерпілих. Пасажири почали звертатися за медичною допомогою, і потерпілий, відчувши утруднене дихання, також звернувся до медиків. Йому було проведено первинний огляд, під час якого попередньо встановили перелом ребер, після чого його доставили до приймального відділення. Згодом потерпілого направили на рентгенологічне обстеження, за результатами якого лікар повідомив про необхідність оперативного втручання. Потерпілий зазначив, що з 02 листопада по 08 листопада 2022 року він перебував на лікуванні у КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», після чого йому було рекомендовано звернутися до поліклініки за місцем перебування на обліку, а також він продовжував лікування вдома до 25 листопада 2022 року. 
На уточнюючі запитання прокурора потерпілий пояснив, що він також звертався до поліклініки, де пройшов огляд у лікаря-хірурга та лікаря-травматолога, при цьому травматолог призначив йому відповідні лікарські препарати. Потерпілий зазначив, що обвинувачена не надавала йому жодної фінансової допомоги. За його словами, він бачив обвинувачену лише під час перебування в лікарні, після виписки з медичного закладу більше з нею не зустрічався та будь-якого спілкування між ними не відбувалося. Свою позицію щодо відшкодування завданої шкоди потерпілий виклав у поданій ним заяві, в якій просить стягнути з обвинуваченої моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень. При цьому він зазначив, що матеріальних претензій не має, оскільки всі витрати, пов`язані з його лікуванням, були відшкодовані страховою компанією.
На уточнюючі запитання сторони захисту потерпілий пояснив, що безпосередній момент дорожньо-транспортної пригоди він не бачив, оскільки перебував на задньому сидінні автобуса, та лише відчув екстрене гальмування. Також він зазначив, що не бачив, який саме ступінь тілесних ушкоджень отримали пасажири автомобіля. Найбільш тяжко постраждалою особою в автобусі була жінка, оскільки вона не могла самостійно встати. Після дорожньо-транспортної пригоди потерпілого було доставлено каретою швидкої медичної допомоги до КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД». За його словами, після дорожньо-транспортної пригоди він перебував у шоковому стані, йому було важко дихати, з`явилося запаморочення та він відчував біль у ребрах, у зв`язку з чим звернувся за медичною допомогою. Водночас він вважав, що з його здоров`ям не сталося нічого критичного, а такий стан зумовлений виключно шоковою реакцією на подію. На запитання захисника щодо того, чому в одному висновку експерта зазначено перелом ребра, а в іншому — тріщину ребра, потерпілий пояснив, що вказати причину такої розбіжності не може, оскільки згідно з поставленим йому діагнозом у нього дійсно був перелом ребра, з приводу якого він проходив відповідне лікування, а причини відмінностей у висновках експерта йому невідомі
ОСОБА_27 у судовому засіданні пояснив, що ним проводилась судово-медична експертиза № 02-01/174 від 03.03.2023 року. Експерт роз`яснив, що при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_11 , до категорії тяжких тілесних ушкоджень було віднесено гостру дихальну недостатність. За словами експерта, гостра дихальна недостатність була підтверджена висновком рентгенолога від 02.11.2022 року, що відображено у пункті 2 дослідницької частини висновку експертизи. При цьому експерт зазначив, що поняття «гостра дихальна недостатність» є клінічним терміном і безпосередньо у висновку рентгенолога не вказане. Водночас у зазначеному висновку було описано проведену потерпілому медичну процедуру, а саме оперативне втручання, під час якого з легені під тиском випускалось повітря. Експерт пояснив, що внаслідок цього відбулося стиснення легені, а проведення такої маніпуляції було необхідним для уникнення настання смерті потерпілого. За відсутності відповідного медичного втручання могла настати смерть потерпілого. Також експерт пояснив, що при проведенні такого оперативного втручання одна з легень фактично перестає виконувати дихальну функцію, у зв`язку з чим він дійшов висновку про наявність у потерпілого гострої дихальної недостатності. Крім того, експерт зазначив, що сам по собі перелом третього ребра не відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Також ОСОБА_28 пояснив, що інструментальними дослідженнями є дослідження, які проводяться із застосуванням відповідних медичних інструментів та обладнання, зокрема МРТ, рентгенографії тощо. Експерт додатково повідомив, що перелом третього ребра праворуч був підтверджений медичною карткою амбулаторного хворого, а також результатами рентгенологічного дослідження від 10.11.2022 року.
У судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_29 пояснив, що ним, а також експертами ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , проводилась комісійна судово-медична експертиза № 04-01/11 від 30.03.2023 року. Експерт роз`яснив, що при проведенні комісійної експертизи беруться до уваги першоджерела, зокрема цифрові носії із записами рентгенівських знімків, комп`ютерних томографій та МРТ. У випадках, коли комісія не приходить до єдиної думки під час перегляду наданих зображень, їх можна додатково переглянути за допомогою побутового комп`ютера. За погодженням сторони, яка призначила експертизу, до такого перегляду можуть залучатися рентгенологи, а цифрові носії скеровуються до відповідного медичного закладу для детального дослідження. ОСОБА_29 пояснив, що під час проведення первинної експертизи у комісії виникли сумніви щодо оцінки наданого цифрового носія. Тому було прийнято рішення залучити рентгенолога для його опису. Рентгенологи, які проводили опис цифрового носія, не виявили на ньому прямих чи непрямих ознак перелому. Саме з цих міркувань при складанні підсумкового висновку комісія дійшла висновку, що перелом у потерпілого відсутній. Експерт також зазначив, що у висновку підтверджено наявність у потерпілого пневмотораксу, який сам по собі є небезпечним для життя.
У судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_32 пояснив, що наявність чи відсутність перелому ребра не має визначального значення для утворення пневмотораксу. Експерт зазначив, що виникнення пневмотораксу внаслідок сильного удару або значного тиску на грудну клітку не виключається навіть за відсутності перелому ребер.
В цілому, даючи оцінку вказаним показам потерпілого і свідків, суд вважає, що вони є достовірними. При цьому суд виходить з того, що покази судом отримані в порядку ст. ст. 65, 66, 95, 96, 352 КПК України, тобто в установленому законом процесуальному порядку з дотриманням прав свідка. Свідки були допитані в судовому засіданні з додержанням принципу змагальності сторін та свободи в подані суду своїх доказів. Тобто п. п. "d" п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини - порушено не було. Покази дані свідками добровільно, без будь-якого тиску або примусу, під присягою та застереженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.
В судовому засіданні досліджені письмові докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги, а саме:
-протоколом огляду місця (місцевості) дорожньо-транспортної пригоди з додатками у вигляді фото таблиці від 02.11.2022, згідно якого під час огляду місця події 02.11.2022 виявлено та зафіксовано наступне: перехрестя бульвар Шевченка та вул. Пастерівська по напрямку руху автобуса «БАЗ А079.32» р.н. НОМЕР_7 ; загальний вигляд та сліди юзу правих та лівих коліс автобуса «БАЗ А079.32» р.н. НОМЕР_7 ; загальний вигляд, кінцеве розташування та механічні пошкодження транспортних засобів автобуса «БАЗ А079.32» р.н. НОМЕР_7 та автомобіля «CHEVROLET AVEO», р. н. НОМЕР_1 ;
-копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автобуса «БАЗ А079.32» р.н. НОМЕР_7 ;
-копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «CHEVROLET AVEO», р. н. НОМЕР_1 ;
-копією посвідчення водія ОСОБА_9 ;
-довідкою КНП «Черкаська обласна лікарня ЧОР» від 02.11.2022, відповідно до якої ОСОБА_9 знаходиться на стаціонарному лікуванні в отоларингологічному відділенні з 02.11.2022 по даний час, з діагнозом: «забійно-рвані рани правої вушної раковини, при-/завушної ділянки праворуч, травматичний відрив правої вушної раковини (на лоскуті). Забійні гематоми м`яких тканин обличчя»;
-копією посвідчення водія ОСОБА_12 ;
-постановою про визнання та приєднання в якості речового доказу автобуса «БАЗ А079.32» р.н. НОМЕР_7 та автомобіля «CHEVROLET AVEO», р. н. НОМЕР_1 від 02.11.2022;
-висновком експерта з графічною схемою № СЕ-19/124-22/12183-ІТ від 17.01.2023, згідно якої, в первинний контакт вступали передня ліва частина автобуса «БАЗ» CA1728AA та передня права бокова частина автомобіля CHEVROLET AVEO р.н. НОМЕР_4 з перекриттям контактуючих частин по ширині близько 100см. Кут між повздовжніми вісями автомобіля «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_1 та автобуса БАЗ CA1728AA в момент їх первинного контакту знаходився в межах близько 90°. Зіткнення автобуса «БАЗ» НОМЕР_7 з автомобілем «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_4 мало місце в районі початку сліду юзу лівих коліс автобуса «БАЗ» CA1728AA перед початком утворення подряпини на дорожньому покритті. По причині зазначеній в дослідницькій частині, вирішити питання, як розташовувались транспортні засоби відносно елементів проїзної частини дороги в момент їх первинного контакту, експертним шляхом не є можливим;
-висновком експерта № СЕ-19/124-22/12185-ІТ від 25.11.2022, згідно якого до моменту дорожньо-транспортної пригоди рульове керування, ходова частина та робоча гальмова система автомобіля «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_1 перебували в працездатному стані. Приймаючи до уваги, що до моменту дорожньо-транспортної пригоди Рульове керування, ходова частина та робоча гальмова система автомобіля «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_3 перебували в працездатному стані, подальше вирішення даного питання втрачає сенс;
-висновком експерта № СЕ-19/124-22/12186-ІТ від 30.11.2022, згідно якого до моменту дорожньо-транспортної пригоди рульове керування, ходова частина та робоча гальмова система автобуса БАЗ CA1728АА перебували в працездатному стані. Приймаючи до уваги, що до моменту дорожньо-транспортної пригоди рульове керування, ходова частина та робоча гальмова система автобуса «БАЗ» р.н. НОМЕР_2 перебували в працездатному стані, подальше вирішення даного питання втрачає сенс;
-протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-кінозйомки, відеозапису з камер відеоспостереження, які охоплюють ділянку проїзної частини перехрестя вул. Пастерівська – бульвару Шевченка, м. Черкаси від 02.11.2022;
-компакт-диском DVD-R «VIDEX», з відеозаписом із камер спостереження магазину «Good Milk», який розташований за адресою: бульвар Шевченка, 318/1, м. Черкаси, на якому зафіксований момент дорожньо-транспортної пригоди;
-протоколом перегляду відеозапису від 03.11.2022, згідно якого проведеним оглядом встановлено: що на компакт-диску міститься файл «VID-20221102-WA0017». При відкритті вказаного файлу встановлено, що даний файл містить відеозапис, із статично встановленої камери відеоспостереження об`єктив якої спрямований на перехрестя бульвар Шевченка та вул. Пастерівська м. Черкаси. В ході перегляду встановлено що на 08 год. 55 хв. 14 сек. в поле зору відео зображення потрапляє маршрутний автобус жовтого кольору який рухається по середні проїзної частини бульвара Шевченка, і в цей час також в поле зору камери потрапляє легковий автомобіль червоного кольору який рухається також по бульвару Шевченка зі сторони вул. Гуржіївська по протилежній смузі руху відносно смуги руху автобуса, та наближається до перехрестя бульвар Шевченка із вул. Пастерівська м. Черкаси. О 08 год. 55 хв. 17 секунд легковий автомобіль червоного кольору перебуваючи в межах перехрестя розпочинає маневр повороту із проїзної частини бульвара Шевченка в напрямку вул. Пастерівська. О 08 год. 55 хв. 20 секунд легковий автомобіль червоного кольору не зупиняючись та не зменшуючи швидкості свого руху здійснює безпосередній виїзд на крайню ліву смугу руху зустрічного напрямку руху проїзної частини по бульвар. Шевченка по якій рухається автобус жовтого кольору, фактично в цей час автобус розпочинає зміну напрямку свого руху в право відносно напрямку свого руху. О 08 год. 55 хв. 21 секунд відбувається зіткнення вказаних транспортних засобів, а саме передньої лівої частини автобуса із передньою правою частиною легкового автомобіля червоного кольору. Внаслідок зіткнення легковий автомобіль відкидає в ліво відносно напрямку його руху в момент удару де він і залишається на проїзній частині по якій рухався автобус, а автобус здійснює подальший виїзд за межі проїзної частини на правий тротуар де відбувається зіткнення його передньої частини із приміщенням магазину на якому безпосередньо встановлена камера зовнішнього відеоспостереження. Внаслідок удару із приміщенням магазину водія вказаного автобуса викинуло із робочого місця водія на зовні, а автобус відкотився на кілька метрів назад та остаточно зупинився;
-постановою про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 03.11.2022, відповідно до якої визнано речовим доказом компакт-диск із відеозаписом камери відеоспостереження встановленої на приміщенні магазину «Good milk», із зафіксованими обставинами ДТП, що мала місце 02.11.2022;
-заявою ОСОБА_23 від 20.01.2023, відповідно до якої вона добровільно надала для проведення судової-медичної експертизи оригінали медичних документів;
-протоколом огляду документів від 20.01.2023, згідно з яким об`єктом огляду являються медичні документи, а саме: рентгенологічне дослідження із КНП «Третя Черкаська міська лікарня» від 07.11.2022 року, супровідний лист № 170 від 02.11.2022 року із Черкаської станції екстреної ( швидкої) допомоги, аркуш форми №003/о із записом лікаря-нейрохірурга від 02.11.2022 року та протокол КТ ГМ та кісток черепа від 05.11.2022 р. з МЦ «Евромед», в яких відображено проходження обстеження та подальшого амбулаторного лікування ОСОБА_23 ;
-постановою про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 20.02.2023, згідно якої визнано речовими доказами: рентгенологічне дослідження із КНП «Третя Черкаська міська лікарня» від 07.11.2022 року, супровідний лист № 170 від 02.11.2022 року із Черкаської станції екстреної ( швидкої) допомоги, аркуш форми №003/о із записом лікаря-нейрохірурга від 02.11.2022 року та протокол КТ ГМ та кісток черепа від 05.11.2022 р. з МЦ «Евромед»;
-висновком експерта № 02-01/102 від 07.02.2023, відповідно до якого у ОСОБА_23 , згідно даних наданих на судово-медичну експертизу медичних документів, мали місце ушкодження: травма носу з переломом кісток носу, крововиливи м?яких тканин лобної ділянки. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути в час та за обставин, вказаних в постанові про призначення експертизи, тобто під час дорожньо-транспортної пригоди та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
-копією виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 19043, відповідно до якої ОСОБА_10 встановлено основний діагноз – «закритий уламковий перелом діафізу правої плечової кістки зі зміщенням фрагментів. Забій м`яких тканин, садно-параорбітальна гематома обличчя ліворуч»;
-копією медичної карти стаціонарного хворого № 19044, відповідно до якої ОСОБА_11 встановлено попередній діагноз – «травматичний пневмоторакс»;
-копією виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 19044, відповідно до якої ОСОБА_11 встановлено основний діагноз – «ушиб грудної клітки», ускладнення – «травматичний пневмоторакс справа»;
-протоколом огляду предметів (документів) від 20.01.2023, згідно якого об`єктом огляду являється медичні документи, а саме: медична карта амбулаторного хворого №3-1600, на ім`я ОСОБА_11 форми №025/o затвердженої наказом МОЗ України від 14.02.2012 року, якій наявні записи щодо проходження обстеження та амбулаторного лікування ОСОБА_11 , а також витяг з електронного реєстру листків непрацездатності на ім`я ОСОБА_11 від 18.11.2022 року, в яких відображено проходження обстеження та подальшого амбулаторного лікування ОСОБА_11 ;
-постановою про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 20.01.2023, відповідно до якої визнано речовими доказами медичні документи, а саме: медичну карту амбулаторного хворого №3-1600, на ім`я ОСОБА_11 форми №025/o затвердженої наказом МОЗ України від 14.02.2012 року та витяг з електронного реєстру листків непрацездатності на ім`я ОСОБА_11 від 18.11.2022 року;
-копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 50554, відповідно до якої ОСОБА_9 встановлений основний діагноз – «забійно-рвана рана правої вушної раковини, при-/завушної ділянки праворуч. Забійні гематоми м`яких тканин голови»;
-протоколом додаткового огляду місця події з додатком у вигляді план-схеми від 23.02.2023;
-висновком експерта № КСЕ-19/124-23/1411 від 24.02.2023, згідно якого час, який минув з моменту виїзду на перехрестя автомобіля «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_3 до моменту зіткнення, згідно відеозапису VID-20221102-WA0017, склав близько 0,52 с. Мінімальна швидкість руху автобуса БАЗ А079.32 р.н. НОМЕР_8 , згідно наданого відеозапису VID-20221102-WA0017, становила близько 47...51 км/год. (49 + 2 ~ 47...51). Мінімальна швидкість руху автомобіля «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_4 , згідно наданого відеозапису що міститься на диску для лазерних систем зчитування: з написом VID-20221102-WA0017, становила близько 17...19 км/год 1891~1719;
-протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 13.02.2023, згідно якого надано для ознайомлення: медичну карту стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_9 , яка в ході тимчасового доступу була вилучена;
-протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 10.02.2023, згідно якого надано для ознайомлення: медичні карти стаціонарних хворих № 19084, 19043, 19044, які в ході тимчасового доступу були вилучені;
-протоколом огляду предметів (документів) від 10.02.2023, згідно якого об`єктом огляду являється медичні картки стаціонарного хворого в кількості три штуки. В ході огляду встановлено : медична карта стаціонарного хворого №19043 ОСОБА_10 КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД», на 19 аркушів, форма №003/о затверджена наказом МОЗ України №110 від 14.02.2012 року, дата госпіталізації 02.11.2022, дата виписки 08.11.2022 р; медична карта стаціонарного хворого №19084 ОСОБА_12 , КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД», на 22 аркушах-, форма №003/о затверджена наказом МОЗ України №110 від 14.02.2012 року, дата госпіталізації 02.11.2022, дата виписки 04.11.2022 р; медична карта стаціонарного хворого №19044 ОСОБА_11 КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД», на 14 аркушах, форма N?003/о затверджена наказом МОЗ України №110 від 14.02.2012 року, дата госпіталізації 02.11.2022, дата виписки 08.11.2022 р;
-постановою про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження карту стаціонарного хворого № 19043 ОСОБА_10 , карту стаціонарного хворого № 19044 ОСОБА_11 , карту стаціонарного хворого № 19084 ОСОБА_12 від 13.02.2023;
-протоколом огляду предметів (документів) від 13.02.2023, згідно якого об`єктом огляду являється медична карта стаціонарного хворого в кількості одна штука. В ході огляду встановлено: медична карта стаціонарного хворого № 50554 на ім`я ОСОБА_9 КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», яка має 23 аркуші, форма № 003/о затверджена наказом МОЗ України № 110 від 14.02.2012 року, дата госпіталізації 02.11.2022, дата виписки 14.11.2022 р;
-постановою про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження карту стаціонарного хворого № 50554 ОСОБА_9 від 13.02.2023;
-висновком експерта № 02-01/127 від 16.02.2023, відповідно до якого, у ОСОБА_9 , згідно даних медичної карти, мали місце ушкодження: рана ділянки правої вушної раковини; гематоми (крововиливи) м?яких тканин голови. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути в час та при обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться: рана ділянки правої вушної раковини до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; гематоми (крововиливи) м?яких тканин голови до категорії легких тілесних ушкоджень;
-висновком експерта № 02-01/176 від 03.03.2023 на підставі постанови старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_33 , відповідно до якого у ОСОБА_11 , згідно даних наданих на судово-медичну експертизу медичних документів, мали місце ушкодження: травма грудної клітки з переломом третього ребра справа, попаданням повітря в праву плевральну порожнину та в м`які тканини грудної та шиї справа, стисненням правої легені, саднами правої половини грудної клітки; гематома (крововилив) правої гомілки. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути в час та при обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться: травма грудної клітки з переломом третього ребра справа, попаданням повітря в праву плевральну порожнину та в м`які тканини грудної клітки та шиї справа, стисненням правої легені, саднами правої половини грудної клітки до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя; гематома (крововилив) правої гомілки до категорії легких тілесних ушкоджень;
-висновком експерта № 02-01/174 від 03.03.2023 на підставі постанови старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_33 , відповідно до якого у ОСОБА_10 згідно даних медичної карти стаціонарного хворого мали місце ушкодження: закритий перелом правої плечової кістки зі зміщенням уламків; садно та крововилив обличчя зліва. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути в час та при обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться: закритий перелом правої плечової кістки зі зміщенням уламків до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; садно та крововилив обличчя зліва до категорії легких тілесних ушкоджень;
-висновком експерта № 02-01/237 від 20.03.2023 на підставі постанови старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_33 , відповідно до якого у ОСОБА_21 , згідно даних наданих на судово-медичну експертизу медичних документів, мали місце ушкодження: травма лівої верхньої кінцівки з підшкірною гематомою та травматичним запаленням розгиначів (тендиніт). Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути в час та при обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи, тобто під час дорожньо-транспортної пригоди та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
-протоколом огляду предметів (документів) від 27.03.2023, згідно якого об`єктом огляду являється рентгенологічний знімок, роздруківки цифрових зображень ОГК та однин компакт-диск CD-R із цифровими зображеннями ОГК. В ході огляду встановлено: рентгенівський знімок від 10.11.2022 року ОСОБА_11 - в одному примірнику, який має відповідний напис у верхньому лівому вуглі, безпосередньо на самому знімку зображено структуру грудної клітки людини; роздруківки цифрового зображення органів грудної клітки та правої гомілки від 02.11.2022 року № 1-23503-22; роздруківку цифрового зображення органів грудної клітки від 03.11.2022 року № 1-23609-22; роздруківку цифрового зображення органів грудної клітки від 06.11.2022 року № 1-23805-22; роздруківку цифрового зображення органів грудної клітки від 07.11.2022 року № 1-23869-22 ОСОБА_11 ; компакт-диск CD-R при відкритті якого встановлено що на ньому міститься дані в чотирьох «папках» із відповідними умовними написами та наявними в них інформацією у вигляді цифрових зображень;
-висновком експерта № 04-01/11 від 30.03.2023, проведеної на підставі постанови про призначення комісійної-судово-медичної експертизи старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_33 , відповідно до якого, на підставі проведеної комісійної судово-медичної експертизи за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , вивчивши усі надані документи, враховуючи повідомлені обставини справи та у відповідності до запропонованих запитань комісія експертів підсумовує: при поступленні ОСОБА_11 на стаціонарне лікування 02.11.2022 о 10 год. 20 хв. у КН « Третя Черкаська міська лікарня ШМД» та подальшому лікуванні у нього лікарями діагностовано: травму грудної клітки, у вигляді: пневмотораксу (накопичення повітря у плевральній порожнині) та колабуванням правої легені (стиснення легені); підшкірної емфіземи (наявність повітря у підшкірній клітковині) м?яких тканин грудної клітки та шиї справа; саден; травму правової гомілки, у вигляді: гематоми (крововиливу). Вказані вище тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії тупих предметів. У зв`язку із відсутністю описання морфологічних властивостей вказаних вище тілесних ушкоджень однозначно висловитись про термін їх утворення не видається можливим, проте їх утворення незадовго до поступлення на стаціонарне лікування не виключається. Травма грудної клітки у гр-на ОСОБА_11 у вигляді пневмотораксу (накопичення повітря у плевральній порожнині) та колабуванням правої легені (стиснення легені); підшкірної емфіземи (наявність повітря у підшкірній клітковині) м?яких тканин грудної клітки та шиї справа; саден, супроводжувалась загрозливими для життя явищами, як в момент отримання так і в своєму клінічному перебігу і тому за ступенем тяжкості належить до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Травма правої гомілки у гр-на ОСОБА_11 у вигляді гематоми (крововиливу), за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень. Виставлений лікарем діагноз «перелом 3-го ребра справа» не може бути врахований з приводу визначення характеру та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки не підтверджений інструментальними методами досліджень. Утворення всіх тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_11 в час та при обставинах зазначених у даній постанові, тобто під час дорожньо-транспортної пригоди яка відбулась 02.11.2022 року, не виключається;
-актом хіміко-токсикологічних досліджень № 1205 від 09.11.2022, відповідно до якого при проведенні дослідження з метою визначення алкоголю в крові ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в концентрації 0.0 проміле; 
-копією ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.03.2023 про надання тимчасового доступу до речей і документів які перебувають у володінні КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД», а саме до: висновку рентгенолога по діагностичній рентгенології органів грудної клітки ОСОБА_11 від 02.11.2022; знімків (рентгенографії органів грудної клітки ОСОБА_11 від 02.11.2022; проекції № 1-23503-22 від 02.11.2022 о 10:13, проекції № 1-23503-22 від 02.11.2022 о 10:58. проекції №1-23609-22 від 03.11.2022 о 10:27, проекції №?l-23805-22 від 06.11.2022 о 9:29, проекції №23869-22 від 07.11.2022 о 9:22, з можливістю виготовлення та вилучення належним чином завірених їх копій у паперовому та/чи електронному варіанті;
-копією ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.04.2023 про надання тимчасового доступу до речей і документів які перебувають у володінні філії №l Черкаської міської консультативної діагностичної поліклініки, а саме до висновку рентгенолога зі штампом філії №1 Черкаської міської консультативної діагностичної поліклініки по рентгенографії ОСОБА_11 від 10.11.2022 року: знімку (рентгенографії), що стали підстава виготовлення висновку рентгенолога зі штампом філії №1 Черкаської міської консультативної діагностичної поліклініки по рентгенографії ОГК Огороднього АБ. від 10.11.2022 род можливістю виготовлення та вилучення належним чином завірених копій;
Судом також досліджені характеризуючи данні обвинуваченої ОСОБА_9 : довідкою № 106/56 від 20.03.2023, про те що ОСОБА_9 офіційно непрацююча, ВПО, громадського порядку не порушує, скарг від сусідів не надходило; листом № 487 від 14.03.2023, про те що ОСОБА_9 на обліку у лікаря-нарколога в КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» не перебуває, за медичною допомогою не зверталася; листом № 486 від 14.03.2023, про те що ОСОБА_9 на обліку у лікаря-психіатра в КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» не перебуває, за медичною допомогою не зверталася; довідкою КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» № 346 від 16.02.2023, про те що ОСОБА_9 на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває; характеристикою виданою Головою ОСББ ОСОБА_34 від 09.02.2023, відповідно до якої за місцем проживанням ОСОБА_9 характеризується позитивно; вимогою № 856/24/46-23 від 09.03.2023 відповідно до якої ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася;
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 – «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілих, свідків, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами.
За змістом статей 50, 65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р., особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_9 відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого нею злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, але з необережною формою вини; характеризується по місцю проживання позитивно; раніше не судимої; її відношення до скоєного; наявність обставин, що пом`якшують покарання; те, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; поведінку обвинуваченої після скоєння злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Згідно ст.66 КК України в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_9 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.
При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Також суд враховує, що активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином, зокрема таким, як повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність.
У судовому засіданні обвинувачена свою вину визнала, у вчиненому щиро розкаялась, висловлював жаль з приводу вчиненого, критично оцінювала свої дії та готова нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з її вини. 
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
На підставі вищевикладеного, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також суспільну небезпеку злочинного діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, але з необережною формою вини, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_9 покарання в мінімальних межах санкції ч.2 ст.286 КК України.
Разом з тим, суд також враховує: загальні засади призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості; вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; поведінку обвинуваченої до та після вчинення кримінального правопорушення, яка усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, при цьому не намагаючись нічого спотворити або будь-яким чином перешкоджати проведенню необхідних слідчих дій, надала правдиві свідчення про обставини вчинених нею кримінальних правопорушень, які повністю викривають її у вчинені злочину, дала критичну оцінку своїм діям, виказала готовність нести кримінальну відповідальність, усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, в судовому засіданні неодноразово вибачалась за вчинене перед потерпілим та добровільно відшкодувала завдану матеріальну та моральну шкоду, що свідчить про її щире каяття. 
Призначаючи покарання ОСОБА_9 , та встановлюючи ступінь її вини у вчинені вказаного кримінального правопорушення, суд дає оцінку не окремим вчинкам обвинуваченої, а і її особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки вона має нахили до скоєння правопорушень. Покарання не повинно перевищувати міру суворості, яка є достатньою для утримання людей від злочинів. Мета покарання полягає не в суворості призначеного покарання. Однією з головних складових мети покарання є прагнення перешкодити винному знову завдати шкоду суспільству й утримати інших від вчинення тих самих дій. Тому на думку суду слід застосовувати тільки такі покарання, які при збереженні пропорційності зі злочинами залишали б найбільш сильне і найбільш тривале враження на свідомість людей. Суворе покарання, яке не враховує особистість обвинуваченої, робить покарання абсолютно безрезультатним, бо вона знищує покарання як результат права. Аспекти покарання, його різні сторони повинні враховувати інтереси обвинуваченої. При всій своїй суворості кримінальні покарання не повинні викидати людину із суспільства, завдавати йому зайві страждання та муки.
З урахуванням наведеного, враховуючи дані про особу винної, обставини, що пом`якшують його покарання та знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, поведінку обвинуваченої, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що конкретні обставини кримінального провадження та наведені вище дані про особу обвинуваченої дають підстави вважати, що виправлення останньої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень можливо досягти без реального позбавлення волі.
Виходячи з принципу гуманізму, суд вважає, що при зазначених вище обставинах призначення ОСОБА_9 навіть мінімального покарання у виді позбавлення волі в межах санкції вказаних норм було б явно несправедливим.
Згідно ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
З урахуванням вищевикладених обставин по справі, враховуючи позитивні характеристики ОСОБА_9 , відомості про особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, а також вважає необхідним покласти на обвинувачену ОСОБА_9 обов`язки у відповідності з п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України. 
Є очевидним, що поведінка обвинуваченої ОСОБА_9 , свідчить про відсутність підстав припускати, що вона може повторно завдати шкоду суспільству чи іншим громадянам вчинивши будь-який злочин. У даному випадку пропорційність при призначені покарання за злочин, буде найбільш сильно і найбільш тривало впливати на обвинувачену у випадку призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України, тобто із звільненням від відбування покарання з випробуванням, при цьому залишаючи можливість державного осуду, у випадку вчинення будь-яких нових протиправних дій на протязі тривалого іспитового строку. Вказане покарання є мінімально необхідним і розумно достатнім. Відповідно призначене покарання, дасть можливість обвинуваченій переосмислити своє ставлення до життя, людей, суспільних відносин і буде ефективним заходом позитивного впливу на ОСОБА_9 .
Призначення ОСОБА_9 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.
Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченої, з метою досягнення саме мети визначеної ст.50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.
Згідно до п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченій ОСОБА_9 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, направленого проти безпеки дорожнього руху, внаслідок якого потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, а також те, що ОСОБА_9 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не притягувалася, наявність водійського посвідчення є край необхідних для роботи і позбавлення цього права залишить обвинувачену фактично без засобів для існування, а тому суд приходить до висновку про не доцільність призначення їй додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.
Суд вважає вказане покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_9 , та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. 
Таке покарання обвинуваченій, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме його особі.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.03.2023 року – скасувати після вступу вироку в законну силу.
В ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_11 подав позов до ОСОБА_9 , Моторно транспортного страхового бюро України про відшкодування шкоди.
30.12.2025 року потерпілий ОСОБА_11 подав заяву про відмову від позову.
На підставі ч.1, ч.3 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження.
На підставі вищевикладеного, суд ухвалив прийняти відмову ОСОБА_11 до ОСОБА_9 , моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, а провадження закрити.
Крім цього, в ході судового розгляду, прокурором було направлено цивільний позов, в якому він просить стягнути з ОСОБА_9 на користь міського витрати, понесені КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» на лікування ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , на загальну суму 16038 грн. 40 коп. 
Позов мотивований наступним.
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.11.2022 року, водій автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , та її пасажири: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , водій маршрутному автобусу «БАЗ А079.32», реєстраційний номер НОМЕР_7 , ОСОБА_12 , та його пасажири ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження.
Зокрема, пасажир маршрутного автобуса «БАЗ А079.32», реєстраційний номер НОМЕР_9 , ОСОБА_10 , отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; пасажир маршрутного автобуса «БАЗ А079.32», реєстраційний номер НОМЕР_10 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_14 , отримав тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя.
Таким чином, дії ОСОБА_9 , кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяли тяжке тілесне ушкодження.
У ході слідства установлено, що у зв?язку із отриманими травмами ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходили лікування у КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» та відповідно закладом охорони здоров?я понесено витрати на його лікування.
Згідно довідки медичної установи від 02.03.2023 № 674: ОСОБА_10 проходила лікування в травматологічному відділенні в КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» у період з 02.11.2022 по 08.11.2022, 6 днів. Загальна вартість коштів затрачених на лікування - 6873 грн. 60 коп; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , проходив лікування в хірургічному відділенні № 1 КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» у період з 02.11.2022 по 08.11.2022 - 6 днів. Загальна вартість коштів затрачених на лікування - 6873 грн. 60 коп; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив лікування в хірургічному відділенні №1 КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» у період з 02.11.2022 по 04.11.2022 - 2 дні. Загальна вартість коштів затрачених на лікування - 2291 грн. 20 коп. Загальна вартість лікування вказаних вище осіб становить 16 038 грн. 40 коп.
Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов?язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров?я на лікування потерпілого від цього злочину.
Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров?я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров?я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993.
Пунктом 3 цього Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров?я або прокурора. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров?я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.
Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Таким чином, в силу вищевказаних правових норм, витрати, понесені лікувальним закладом на лікування ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , підлягають відшкодуванню ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Згідно Статуту КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» від 25.02.2021 № 4-10, лікарня є бюджетним закладом охорони здоров?я, фінансування установи здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету, у зв?язку з чим, зарахування витрат на лікування потерпілих у кримінальному провадженні повинно проводитись до місцевого бюджету. КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД», засновником якої є Черкаська міська рада. Лікарня підпорядкована, підзвітна та підконтрольна Черкаській міській раді.
Приймаючи до уваги те, що витрати на відновлення здоров?я (лікування) постраждалих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди на загальну суму 16038 грн. 40 коп., були понесені КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД», лікарня є бюджетним закладом охорони здоров?я і фінансується з державного та місцевого бюджету. Власником майна лікарні є Черкаська міська рада.
Враховуючи вищевикладене, позов пред?являється в інтересах Черкаської міської ради.
З метою вирішення питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави у суді, відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Черкаською обласною прокуратурою надіслано лист до Черкаської міської ради з проханням надати інформацію про те, чи зверталися в суд із позовною заявою про відшкодування збитків, завданих у зв?язку з лікуванням потерпілого від злочину.
Відповідно до листа від 23.02.2023 Черкаська міська рада не зверталась до суду з позовними вимогами про відшкодування збитків, завданих у зв`язку з лікуванням потерпілого від злочину.
Враховуючи те, що Черкаська міська рада не забезпечила належним чином відшкодування збитків, завданих у зв`язку з лікуванням потерпілих від злочину, у такому випадку у прокурора наявні усі підстави для звернення із позовною заявою до суду в інтересах держави в особі Черкаської міської ради.
Ненадходження до бюджету коштів, затрачених на лікування потерпілих негативним чином впливає на дохідну частину бюджету та фінансування видатків, у тому числі і на соціальну сферу в частині охорони здоров?я, відповідно порушує інтереси держави.
В ході судового розгляду ОСОБА_9 позов визнала в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач – визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
А тому, суд вважає, що цивільний позов прокурора Черкаської обласної прокуратури в інтересах Держави в особі Черкаської міської ради до ОСОБА_9 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в сумі 16038 грн. 40 коп. необхідно задовольнити. Стягнути з ОСОБА_9 на користь Черкаської міської ради в інтересах КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» відшкодування витрат понесених на лікування ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в сумі 16038 грн. 40 коп.
Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч.1 ст. 126 КПК України).
Нормами КПК визначено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК). А тому необхідно стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 12081,92 грн, а саме:
за проведення транспортно-трасологічної експертизи експертизи – 3020,48 грн;
за проведення експертизи технічного стану – 3020,48 грн.;
за проведення експертизи технічного стану – 3020,48 грн.;
за проведення комплексної фототехнічної та авто-технічної експертизи 1372,96 грн.;
за проведення судової авто-технічної експертизи – 3020,48 грн.
Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч. 4 ст. 174 КПК України). 
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України вважає за необхідне скасувати арешт накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.11.2022 року на автомобіль CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_11 , виданого 25.04.2017 ТСЦ 1441, є ОСОБА_35 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасувати арешт накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.11.2022 року на автомобіль БАЗ А079.32, реєстраційний номер НОМЕР_7 , власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 , що видане 22.03.2013 Черкаським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області, є ПАТ «Черкаське АТП 17127», адреса реєстрації: м. Черкаси, вул. Луценка 12.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100,369-371, 374,615 КПК України, суд,- 

УХВАЛИВ :

Визнати  ОСОБА_9  винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити  ОСОБА_9  від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з визначенням іспитового строку 1 (один) рік з покладанням на неї обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України. 
Згідно з положеннями п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на  ОСОБА_9  наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з  ОСОБА_9  на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 12081,92 грн.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.03.2023 року – скасувати після вступу вироку в законну силу.
Прийняти відмову ОСОБА_11 до ОСОБА_9 , моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, а провадження закрити.
Цивільний позов прокурора Черкаської обласної прокуратури в інтересах Держави в особі Черкаської міської ради до ОСОБА_9 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в сумі 16038 грн. 40 коп. – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь Черкаської міської ради в інтересах КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» відшкодування витрат понесених на лікування ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в сумі 16038 грн. 40 коп.
Скасувати арешт накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.11.2022 року на автомобіль CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_11 , виданого 25.04.2017 ТСЦ 1441, є ОСОБА_35 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасувати арешт накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.11.2022 року на автомобіль БАЗ А079.32, реєстраційний номер НОМЕР_7 , власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 , що видане 22.03.2013 Черкаським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області, є ПАТ «Черкаське АТП 17127», адреса реєстрації: м. Черкаси, вул. Луценка 12.
Речові докази: 
автомобіль CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_11 , виданого 25.04.2017 ТСЦ 1441, є ОСОБА_35 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_36 – залишити власнику або законному володільцю за належністю;
автомобіль БАЗ А079.32, реєстраційний номер НОМЕР_7 , власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 , що видане 22.03.2013 Черкаським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області, є ПАТ «Черкаське АТП 17127», адреса реєстрації: м. Черкаси, вул. Луценка 12, залишено на зберігання на території майданчика АТП № 17127, що за адресою: м. Черкаси, вул. Луценка 12 – залишити власнику або законному володільцю за належністю;
Компакт диск із відеозаписом камери відеоспостереження встановленої на приміщенні магазину «Good milk», приєднані до матеріалів кримінального провадження – залишити при матеріалах кримінального провадження;
Медичні документи ОСОБА_23 , медичні документи ОСОБА_11 , приєднані до матеріалів кримінального провадження – залишити при матеріалах справи;
Карту стаціонарного хворого №19043 на ім`я ОСОБА_10 , карту стаціонарного хворого 19044 на ім`я ОСОБА_11 , карту стаціонарного хворого№19084 на ім`я ОСОБА_12 , карту стаціонарного хворого №50554 на ім`я ОСОБА_9 , повернуті до КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» - залишити володільцю за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах воєнного стану, судом проголошено резолютивна частина вироку після складання та підписання повного тексту. Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуючий суддя:       ОСОБА_1