ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1262/26 Справа № 205/2244/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Калініченко Г. П. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 травня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І. розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новокодцького районного суду м.Дніпра від 17 березня 2026 року, відносно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю:
адвоката в залі суду - Іваненкової Н.М.
особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності в залі суд — ОСОБА_1 

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір. 
При обставинах, встановлених місцевим судом, 07 лютого 2026 року об 11 годині 30 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем Фіат Уно, реєстраційний номер НОМЕР_1 по пр. Свободи в районі будинку 209 в місті Дніпро з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимог п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування посилається на такі обставини:
- у працівників поліції не було доказів позбавлення права керування транспортним засобом;
- працівники поліції назвали тільки одну ознаку перебування в стані наркотичного сп`яніння, а саме: реакція на світло очей;
- підставою пройти медичний огляд назвали лише одну ознаку, а не чотири, як того вимагає закон;
- у матеріалах справи відсутнє направлення до закладу охорони здоров`я;
- не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а відмовлявся від проїзду до медичного закладу в автомобілі поліції;
- поліцейські не відсторонили від керування транспортного засобу;
- під час складання протоколу поліцейські вимкнули камеру;
- адміністративна справа було розглянута не суддею, а помічником.
Відповідно до клопотання, яке надійшло до Дніпровського апеляційного суду 15.04.2026 року, представник Іваненкова Н.М. просить дослідити відео з нагрудних камер поліцейських, що наявне в матеріалах справи та провести фіксування судового процесу технічними засобами. 
В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його представник Іваненкова Н.М. просили задовольнити апеляційну скаргу та скасувати постанову суду першої інстанції. 
Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 585352 від 07 лютого 2026 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі; рапортом інспектора поліції від 07.02.2026 року, відповідно до якого, було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з яким, у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та який відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, з посиланням на те, що не бажає їхати до медичного закладу з працівниками поліції та хоче самостійно звернутися для сдачі відповідних аналізів та проходження огляду на стан сп`яніння.
Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмові від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння. 
Пропозиція пройти огляд в установленому законом порядку, а саме у медичному закладі та відмова  ОСОБА_1  зафіксована на відеозаписі місця події, відповідно до якого відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установлено законному порядку та був попереджений, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Пунктом 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Зазначеними нормативно-правовими актами регламентований порядок проведення огляду у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доданий висновок №18 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , суд не бере до уваги, так як відповідно до ст. 266 КУпАП огляд має проводитись у присутності поліцейського.
Посилання щодо не відсторонення від керування транспортним засобом  ОСОБА_1 , не спростовують висновків суду, що підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами, зазначеними у постанові суду. 
Доводи апеляційної скарги про те, що під час складання протоколу поліцейські вимкнули камеру, не спростовують висновки суду, з огляду на таке. 
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Разом з тим, відповідно до ст. 31 Закону України “ Про Національну поліцію”, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Тому долучений до протоколу відеозапис відповідає зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП та обґрунтовано взятий до уваги судом першої інстанції.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис не є безперервним, є такими, що не вливають на висновки суду, так як на відеозаписі місця події зафіксовані ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а відмовлявся від проїзду до медичного закладу в автомобілі поліції, є безпідставними з огляду на таке.
Так, у своїх діях поліцейський керується Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 12 Розділу ІІ вказаної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Пунктом 9 цього Розділу встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до відеозапису, долученого до матеріалів справи, та який був досліджений у судовому засідання, за клопотанням сторони захисту, працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я. Разом з тим, ОСОБА_1 відмовлялася їхати до медичного закладу разом із працівниками поліції, наполягаючи на тому, що має намір самостійно прибути до такого закладу, чим ухилилася від проходження огляду у передбаченому законом порядку. 
Твердження апеляційної скарги про те, що працівники поліції не видали відповідне направлення для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі не приймається до уваги, оскільки  ОСОБА_1  відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується відеозаписом місця події.
Твердження про те, що у працівників поліції не було доказів позбавлення права керування транспортним засобом, не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право зупиняти транспортний засіб у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація про причетність транспортного засобу чи водія до правопорушення.
Твердження про те, що працівники поліції назвали тільки одну ознаку перебування в стані наркотичного сп`яніння, а саме: реакція на світло очей, не спростовують висновки суду першої інстанції та не є підставою для скасування постанови суду.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП. 
З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новокодцького районного суду м.Дніпра від 17 березня 2026 року -  залишити без задоволення.
Постанову  Новокодцького районного суду м.Дніпра від 17 березня 2026 року, якого визнано  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя       О.І. Корчиста