КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 758/9320/24
номер провадження: 22-ц/824/2887/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),
суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А., 
за участю секретаря - Габунії М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Самарцева Ярослава Юрійовича на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 15 вересня 2025 року у складі судді Гребенюка В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,
В С Т А Н О В И В:
У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив: визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 садовий будинок АДРЕСА_1 ; визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0659 га, яка розташована на АДРЕСА_2 , кадастровий номер якої 8000000000:91:445:0009, цільове призначення: ведення садівництва; здійснити розподіл судових витрат.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 01 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Постановою Київського апеляційного суду міста Києва від 29 травня 2025 року ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 01 квітня 2025 року скасовано, а справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 15 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя - залишено без розгляду.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції від 15 вересня 2025 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Самарцев Я.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції в новому складі суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що сторона позивача дотрималась вимог п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України та повідомила суд про причини неявки сторони позивача в судове засідання з поважних причин, надавши при цьому докази. 
Крім цього зазначає, що Верховний Суд неодноразово у своїх постановах вказував, що представник, складаючи, підписуючи та подаючи до суду процесуальні документи діє не від власного імені, а від імені позивача. Усі дії, вчинені в межах повноважень представником від імені позивача зі складення, підписання і подання до суду заяв, вважаються такими, які вчинив сам позивач.
Відповідачка ОСОБА_2 не скористалась своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направила.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції.
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь - судді доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції керувався п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України й виходив із того, що позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судових засідань, повторно не з`явився до суду, зокрема у засідання, призначені на 29 липня 2025 року та 11 вересня 2025 року, явку свого представника не забезпечив. Заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала. Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.
З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Подільського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.
З матеріалів справи вбачається, що у судове засідання, призначене на 29 липня 2025 року о 14 год 30 хв., позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Самарцев Я.Ю. не з`явились. Водночас адвокат Самарцев Я.Ю. подав клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що 29 липня 2025 року о 13 год 00 хв. його було запрошено для участі у слідчій дії як представника потерпілої (а.с.104-110).
У друге судове засідання, призначене на 11 вересня 2025 року о 14 год 00 хв., позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Самарцев Я.Ю. повторно не з`явилися. Представник позивача - адвокат Самарцев Я.Ю. подав клопотання про відкладення підготовчого засідання, обґрунтовуючи його викликом для участі у слідчих діях (а.с.111-118).
У судовому засіданні 11 вересня 2025 року відповідачка ОСОБА_2 та її представник - адвокат Маляр С.А. не заперечували проти залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача та його представника.
Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно з п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.
Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 03 червня 2021 року у справі № 227/2751/19, від 04 травня 2022 року у справі № 398/457/20.
У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, установивши, що позивач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився у судове засідання 29 липня 2025 року та повторно не з`явився у судове засідання 11 вересня 2025 року, при цьому не забезпечив явку свого представника і не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, колегія суддів вважає, що подані представником позивача - адвокатом Самарцевим Я.Ю. клопотання про відкладення розгляду справи не усували передбачених ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України процесуальних підстав для залишення позову без розгляду, а відтак суд першої інстанції обґрунтовано залишив позовну заяву без розгляду.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не свідчить про неповне з`ясування судом обставини справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
У даному випадку право ОСОБА_1 на доступ до суду не є порушеним, оскільки після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду, він має право звернутися до суду повторно відповідно до ч.2 ст.257 ЦПК України, якою передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Доводи апеляційної скарги про те, що представник позивача - адвокат Самарцев Я.Ю. завчасно повідомив суд першої інстанції про причини неявки сторони позивача у судові засідання 29 липня 2025 року та 11 вересня 2025 року, подавши клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю у слідчих діях, апеляційний суд відхиляє. Такі обставини не спростовують правильності висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 , як позивач у справі, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судових засідань, однак повторно до суду не з`явився, явку свого представника не забезпечив та заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.
За змістом ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України визначальним для залишення позову без розгляду є саме повторна неявка належним чином повідомленого позивача та відсутність заяви про розгляд справи за його відсутності. Подання представником позивача клопотань про відкладення розгляду справи з посиланням на зайнятість в інших процесуальних діях не усувало передбачених законом підстав для залишення позову без розгляду.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Самарцева Ярослава Юрійовича залишити без задоволення. 
Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 15 вересня 2025 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 23 червня 2026 року. 

Головуючий

Судді: