Справа № 333/10175/25 

Справа №333/10175/25
Провадження №1-кп/333/476/26

ВИРОК
 
Іменем України
14 травня 2026 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, у порядку спеціального судового провадження, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №22025080000001568 від 25.09.2025 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с-ще Нове Мелітопольського району Запорізької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.5 ст.111-1 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Громадянка України ОСОБА_3 , протягом серпня-вересня 2022 року (точна дата та час не встановлені), перебуваючи на території с-ще Нове Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, яка з 24.02.2022 року є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, діючи умисно, із власних корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими особами із числа місцевих мешканців, які увійшли до складу т.зв. «участковая избирательная комиссия №230302 (241)», а також іншими невстановленими особами із числа окупаційної адміністрації, що діє на території Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи проявити себе перед вищим військово-політичним керівництвом держави-агресора рф та окупаційною адміністрацією, будучи проросійськи налаштованою особою, з метою остаточного встановлення окупаційної влади російської федерації на тимчасово окупованій території Запорізької області, взяла участь в організації та проведенні на території вказаного населеного пункту незаконного референдуму щодо входження Запорізької області до складу російської федерації, призначеного указом зазначеної окупаційної адміністрації держави-агресора «про призначення референдуму Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації» №356-у від 20.09.2022 року, який було безпосередньо проведено у період з 23 по 27 вересня 2022 року на тимчасово окупованій території Запорізької області, як член т.зв. дільничної виборчої комісії (мовою оригіналу: «участковая избирательная комиссия №230302 (241)», що розташована за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с-ще Нове, вул. Дружби, 2. В подальшому, протягом серпня-вересня 2022 року, ОСОБА_3 , перебуваючи на тимчасово окупованій території с-ще Нове Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, діючи умисно, за передньою змовою із невстановленими особами із числа місцевих мешканців, які увійшли до складу т.зв. «участковая избирательная комиссия №230302 (241)», а також іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами із числа окупаційної адміністрації, що діє на території Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, здійснила необхідні організаційні заходи до проведення незаконного референдуму, а також прийняла участь в організації та проведенні незаконного референдуму, а саме особисто відвідувала місця проживання мешканців с-ще Нове з метою проведення голосування, маючи при собі відповідну урну та бюлетені для голосування.
2. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.111-1 КК України, – колабораційна діяльність, а саме участь в організації та проведенні незаконних референдумів на тимчасово окупованій території.
3. Позиція обвинуваченої.
Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої (in absentia), остання показань суду не надавала, при цьому заяв, протестів та клопотань на адресу суду також від неї не надходило.
Дане кримінальне провадження здійснювалось за участю захисника – адвоката ОСОБА_6 .
Аналіз наявних в матеріалах справи численних документів на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_3 до слідчого (прокурора), направлених їй повідомлень з приводу її прав та обов`язків, оголошеної підозри, висунутого обвинувачення та руху спеціального судового провадження свідчить про те, що вона мала підстави усвідомлювати, що проти неї розпочато кримінальне провадження, отримала чи мала би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мала можливість бути обізнаною із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачена мала право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленою мовою, яку вона розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самій захисника; в) бути судженою в її присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного нею захисника, бути повідомленою про це право і мати призначеного їй захисника безплатно для неї. Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Натомість, ОСОБА_3 скористалася своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України та з боку останньої.
Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (напр., справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.
Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_3 , яка повинна знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про її наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна. Ухилення обвинуваченої від правосуддя суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст.63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст.323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченої як учасника кримінального провадження, яке відбувається за її відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченої була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченої ОСОБА_3 (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченої, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.
Тому, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника – адвоката ОСОБА_6 , яка була забезпечена державою з Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.
Обвинувачена ОСОБА_3 , будучи обізнаною, що стосовно неї розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру та обвинувальний акт спрямовано до суду, у судові засідання не з`явилася, незважаючи на судові повістки (оголошення), надані до газети «Голос України», на сайті суду та на сайті Офісу Генерального прокурора.
Позиція сторони захисту.
Захисник не мала можливості зв`язатися з обвинуваченою і узгодити з нею правову позицію щодо висунутого обвинувачення. На думку захисника винуватість ОСОБА_3 у вчиненні поставленого їй у провину кримінального правопорушення не доведена належними і допустимими доказами. Зокрема, не доведеним є факт добровільності участі в організації та проведенні незаконного референдуму. Показання свідків не доводять винуватість ОСОБА_3 , а лише доводять що незаконний референдум відбувся в умовах невизначеності і страху. За такого, захисник просила суд ухвалити виправдувальний вирок за недоведеності вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.
4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.
Суд вважає, що вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, за викладених у вироку обставинах у межах висунутого обвинувачення, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
Так, судом визнано, що тимчасова окупація з боку російської федерації частини території України (у т.ч. Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області), яка розпочалася із збройної агресії 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку російської федерації частини території України, є загальновідомими фактами, що не потребують окремого доказування в межах даного кримінального провадження.

Крім показів свідків, судом досліджені такі докази, що підтверджують вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.
Із протоколу огляду від 04.11.2024 року, проведеного слідчим 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області, за участю спеціаліста, судом встановлено, що об`єктом огляду є інформація, розміщена в мережі Інтернет, зокрема у соціальних мережах, а також у системі миттєвого обміну повідомленнями «Телеграм», що містить відомості щодо організації та проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Запорізької області. У ході огляду виявлено телеграм-канал під назвою «Балицкий Евгений», в якому виявлено, зокрема, публікацію від 14.07.2022 року о 14-09 під назвою «Осенью в Запорожской области пройдет референдум о вхождении в состав российской федерации». В ході подальшого огляду вказаного телеграм-каналу виявлено публікацію від 23.07.2022 року о 17-48 під назвою «Подписан указ о создании избирательной комиссии Запорожской области». Також було виявлено фотографію, на якій зафіксовано документ окупаційної адміністрації – т.зв. «военно-гражданской администрации Запорожской области» під назвою «Распоряжение главы военно-гражданской администрации Запорожской области о подготовке организации проведения референдума Избирательной комиссией Запорожской области» № 195-р від 08.08.2022. Крім того, було виявлено фотографію, на якій зафіксовано документ окупаційної адміністрації – т.зв. «военно-гражданской администрации Запорожской области» під назвою «Распоряжение главы военно-гражданской администрации Запорожской области о назначении референдума Запорожской области» № 356-у від 20.09.2022 (том 1 а.с.149-166, 167).
До протоколу додається диск DVD-R, який досліджено у судовому засіданні і встановлено, що інформація, яка на ньому міститься, відповідає змісту протоколу огляду від 04.11.2024 року (том 1 а.с.167).
Із протоколу огляду від 09.10.2022 року, проведеного старшим слідчим першого відділення СВ Управління СБ України в Запорізькій області, судом встановлено, що об`єктом огляду є копія додатку до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії – зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/14-1031т від 13.11.2022 року (розсекречено), а саме: копії DVD-R диску № 59/14-545т від 13.11.2022 року (розсекречено), що проводилась на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду №10/3903т від 14.09.2022 року (розсекречено) відносно ОСОБА_7 , з метою встановлення інформації, яка може мати значення для кримінального провадження. До протоколу додано роздруківку файлу «Адреса и председатели УИК (1)» в частині сторінок 1, 26, 48, в якому зокрема міститься інформація про те, що «адреса УИК 241 – пос.Новий, ул.Дружби, 2» – «ФИО председателя – ОСОБА_8 » (том 1 а.с.168-183, 184-191, 192, 193-195).
До протоколу додається диск DVD-R, який досліджено у судовому засіданні і встановлено, що інформація, яка на ньому міститься, відповідає змісту протоколу огляду від 09.10.2022 року (том 1 а.с.192).
Із протоколу огляду від 09.11.2025 року, проведеного старшим слідчим першого відділення СВ Управління СБ України в Запорізькій області, судом встановлено, що об`єктом огляду є копія додатку до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії – зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/28/336т від 29.01.2023 року (розсекречено), копії DVD-R диску № 59/28/100т від 29.01.2023 року (розсекречено), що проводилась на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду №10/190т від 19.01.2023 року з метою встановлення інформації, яка може мати значення для кримінального провадження. Під час огляду виявлено телеграм акаунт « ОСОБА_9 » з номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 з низькою чатів, серед яких один з назвою «Поселковые советы», де відбувається спілкування представників окупаційної влади на тимчасово окупованих територіях відносно процесів підготовки та безпосереднього проведення т.зв. «референдуму щодо приєднання Запорізької області до російської федерації». Серед повідомлень виявлено повідомлення, надіслане 21.09.2022 року о 10-40 год. користувачем підписаним як « ОСОБА_10 », а саме повідомлення, до якого прикріплено файл з назвою «Основной состав», в якому зазначено « ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , УИК № НОМЕР_2 , резерв». Подальшим оглядом чату виявлено повідомлення, надіслане 28.09.2022 року о 15-36 год. користувачем підписаним як « ОСОБА_10 », з прикріпленою фотографією, на якій відображено один документ «ПСБ Реквизиты счета» на ім`я « ОСОБА_11 ». Подальшим оглядом чату виявлено повідомлення, надіслане 21.10.2022 року о 14-38 год. користувачем підписаним як « ОСОБА_10 » наступного змісту «… 241 участок выражает благодарность за начисленную заработную плату. Получили все, кроме: …. ОСОБА_11 . Проверьте, пожалуйста…». В подальшому було оглянуто файл з назвою «Таблиця по виплатам 241 участок», надісланий 26.10.2022 року о 08-46 год. користувачем підписаним як « ОСОБА_10 ». Подальшим оглядом чату виявлено повідомлення, надіслане 25.10.2022 року о 13-29 год. користувачем підписаним як « ОСОБА_10 » наступного змісту «241 участок. ОСОБА_12 и ОСОБА_13 (члени комиссии) – получили зарплату». Проверьте, пожалуйста…» (том 1 а.с.196-208, 213-223, 224, 225-239).
До протоколу додається диск DVD-R, який досліджено у судовому засіданні і встановлено, що інформація, яка на ньому міститься, відповідає змісту протоколу огляду від 09.11.2025 року (том 1 а.с.224).
Із протоколу огляду від 09.10.2025 року, проведеного старшим слідчим першого відділення СВ Управління СБ України в Запорізькій області, судом встановлено, що об`єктом огляду є копія додатку до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії – зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/14/473т від 24.03.2023 року (розсекречено), копії DVD-R диску № 59/14/154т від 24.03.2023 року (розсекречено), з метою встановлення інформації, яка може мати значення для кримінального провадження. Під час огляду телеграм аканту « ОСОБА_14 » з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , яким користується громадянка України ОСОБА_15 виявлено чат «Выборы 2022», в якому 24.09.2022 року користувач підписаний як « ОСОБА_16 » надіслав о 14-11 год. повідомлення з прикріпленою фотографією (том 2 а.с.1-32, 33). На світлині серед інших осіб зображено ОСОБА_3 , яка тримає в руках урну для вкидання бюлетенів для голосування. 
До протоколу додається диск DVD-R, який досліджено у судовому засіданні і встановлено, що інформація, яка на ньому міститься, відповідає змісту протоколу огляду від 09.10.2025 року (том 2 а.с.33).
Із протоколу огляду від 04.08.2025 року, проведеного старшим слідчим першого відділення СВ Управління СБ України в Запорізькій області, за участю свідка, судом встановлено, що об`єктом огляду є копія додатку до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії – зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/14/473т від 24.03.2023 року (розсекречено), копії DVD-R диску № 59/14/154т від 24.03.2023 року (розсекречено), з метою встановлення інформації, яка може мати значення для кримінального провадження. Під час огляду телеграм аканту « ОСОБА_14 » з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , яким користується громадянка України ОСОБА_15 виявлено час « ОСОБА_17 », в якому 24.09.2022 року користувач підписаний як « ОСОБА_16 » надіслав о 14-11 год. повідомлення з прикріпленою фотографією. В подальшому за участю свідка вищезазначену фотографію було оглянуто. Свідок зазначив, що впізнає місцевість, де зроблено фото – АДРЕСА_2 . На задньому плані свідок впізнає місцевих жителів с.Нове. Особа у чорній кофті, з урною – ОСОБА_18 . Свідок впізнає її за сукупністю ознак – формою зачіски, кольором волосся, статурою. Свідок зазначив, що знає зображену особу досить довгий час (том 2 а.с.34-51).
До протоколу додається диск DVD-R, який досліджено у судовому засіданні і встановлено, що інформація, яка на ньому міститься, відповідає змісту протоколу огляду від 04.08.2025 року (том 2 а.с.52).
Із протоколу огляду від 04.08.2025 року, проведеного старшим слідчим першого відділення СВ Управління СБ України в Запорізькій області, за участю свідка, судом встановлено, що об`єктом огляду є копія додатку до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії – зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/14/473т від 24.03.2023 року (розсекречено), копії DVD-R диску № 59/14/154т від 24.03.2023 року (розсекречено), з метою встановлення інформації, яка може мати значення для кримінального провадження. Під час огляду телеграм аканту « ОСОБА_14 » з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , яким користується громадянка України ОСОБА_15 виявлено час « ОСОБА_17 », в якому 24.09.2022 року користувач підписаний як « ОСОБА_16 » надіслав о 14-11 год. повідомлення з прикріпленою фотографією. В подальшому за участю свідка вищезазначену фотографію було оглянуто. Свідок зазначив, що впізнає місцевість, де зроблено фото – с.Нове, вул.Павлюченкова, біля траси Харків-Сімферополь. На задньому плані свідок впізнає місцевих жителів с.Нове. Особа у чорній кофті, з урною – ОСОБА_18 . Свідок впізнає її за сукупністю ознак – формою зачіски, кольором волосся, зростом, статурою. Свідок зазначив, що знає зображену особу досить довгий час (том 2 а.с.53-70).
До протоколу додається диск DVD-R, який досліджено у судовому засіданні і встановлено, що інформація, яка на ньому міститься, відповідає змісту протоколу огляду від 04.08.2025 року (том 2 а.с.71).
У судовому засіданні також досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 .
Крім того під час судового слідства було досліджено докази щодо руху кримінального провадження, зокрема, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні №22025080000001568 (том 1 а.с.43), постанову про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме кримінальне провадження (том 1 а.с.45-48), постанову про оголошення у розшук підозрюваного (том 1 а.с.69-70), ухвалу слідчого судді про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (том 1 а.с.77-78). витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні №22022080000002482 (том 1 а.с.109), витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні №22024080000001660 (том 1 а.с.123), постанову від 07.11.2024 року про об`єднання матеріалів досудового розслідування (том 1 а.с.132-134), ухвалу слідчого судді від 10.10.2025 року про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також були досліджені докази направлення обвинуваченому відповідних повідомлень і викликів через засоби масової інформації, сайт офісу Генерального прокурора України. 
Зміст даних документів не містить доказів винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України. Однак, інформація, яка визначена у документах, свідчить про дотримання норм кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.
У ході судового слідства суд дослідив всі докази, надані сторонами обвинувачення і захисту, із дотриманням принципу змагальності і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.
5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченої.
Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні в межах висунутого обвинувачення за викладених у вироку обставинах повністю підтверджена дослідженими в ході судового слідства доказами.
Сукупність досліджених доказів повністю спростовує позицію захисника щодо недоведеності вини її підзахисної. 
Так, зі змісту досліджених судом письмових доказів, документів, отриманих під час оглядів інформації, розміщеної у телеграм каналах, показів свідків, судом встановлено, що громадянка України ОСОБА_3 , протягом серпня-вересня 2022 року, перебуваючи на території с-ще Нове Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, яка з 24.02.2022 року є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, діючи умисно, із власних корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими особами, взяла участь в організації та проведенні на території вказаного населеного пункту незаконного референдуму щодо входження Запорізької області до складу російської федерації, який було безпосередньо проведено у період з 23 по 27 вересня 2022 року на тимчасово окупованій території Запорізької області, як член т.зв. дільничної виборчої комісії (мовою оригіналу: «участковая избирательная комиссия №230302 (241)», що розташована за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с-ще Нове, вул. Дружби, 2. В подальшому ОСОБА_3 здійснила необхідні організаційні заходи до проведення незаконного референдуму, а також прийняла участь в організації та проведенні незаконного референдуму, а саме особисто відвідувала місця проживання мешканців с-ще Нове з метою проведення голосування, маючи при собі відповідну урну та бюлетені для голосування. 
У ряді складів кримінальних правопорушень, у тому числі, передбаченого ч.5 ст.111-1КК України важливе значення має добровільність. З показів свідків і досліджених судом письмових доказів встановлено, що при організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території ОСОБА_3 будь-якого примусу психологічного чи фізичного характеру з боку інших осіб не зазнавала. За такого її дії були цілком добровільними.
Щодо кримінально-правової кваліфікації вчинених діянь суд вбачає за необхідне зазначити таке. При написанні формули кваліфікації та формулюванні обвинувачення органи досудового розслідування посилаються на ч.2 ст.28 КК України. Разом з тим, посилатися у формулі кваліфікації на форму співучасті, а саме на ст. 28 КК не потрібно і про це вже неодноразово зазначалося у практиці Верховного Суду (постанова від 10 грудня 2024 року у справі № 163/2670/21, постанова від 21 жовтня 2025 року у справі № 459/176/23). У формулі кримінально-правової кваліфікації вказуються, окрім інкримінованої особі статті Особливої частини кримінального закону, статті Загальної частини кримінального закону лише у випадках зазначення стадії вчинення кримінального правопорушення (готування або замах) або ж для вказівки на роль особи, крім ролі виконавця (організатор, підбурювач або пособник). Вказівка у формулі кримінально-правової кваліфікації на інші статті Загальної частини кримінального закону (у тому числі на форму співучасті) є зайвою.
У цьому провадженні обвинуваченій інкриміновано вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб і такі дії у формулі кваліфікації відображені з посиланням на ч.2 ст.28 КК України. Однак, на форму співучасті у формулі кваліфікації посилатися не потрібно. Натомість якщо сторона обвинувачення вважає, що відповідне кримінально-каране діяння вчинене у співучасті, то вона може це врахувати, інкримінувавши особі кваліфікуючу ознаку, що стосується форми співучасті, якщо вона передбачена у статті Особливої частини кримінального закону. Диспозиція частини 5 статті 111-1 КК України не передбачає такої кваліфікуючої ознаки. За такого посилання сторони обвинувачення на ч.2 ст.28 КК України є зайвим і підлягає виключенню. За наявності певних підстав вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою (ч.2 або ч.3 ст.28 КК України) може бути визнано обставиною, яке обтяжує покарання
За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, яка є громадянкою України, і кваліфікує дії останньої за ч.5 ст.111-1 КК України, – колабораційна діяльність, а саме участь в організації та проведенні незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
7. Мотиви призначення судом покарання.
При призначенні покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, об`єктом якого стали суспільні відносини, пов`язані зі збройною агресією російської федерації та національною безпекою України, особу винної, яка раніше не судима.
Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, враховуючи також, що обвинувачена вчинила даний злочин умисно, усвідомлюючи свої дії, які полягли у колабораційній діяльності, тобто у добровільній участі громадянина України в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з додатковим покаранням у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органах та в органах, що надають публічні послуги на певний строк.
Призначаючи покарання суд враховує, що згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно ч.2 ст.52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.
При цьому, визначаючи розмір призначеного покарання, суд враховує той факт, що обвинувачена ОСОБА_3 як громадянка України, вчинила злочин в період встановленого в Україні воєнного стану, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, і що свідчить про те, що злочин має підвищену суспільну небезпечність, вчинила цей злочин умисно з прямим умислом, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої неможливе без реального відбування покарання.
Також з огляду на вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також відсутність обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання ОСОБА_3 , не вбачає підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України.
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
Таким чином, з урахуванням матеріалів справи та особи обвинуваченої, суд, враховуючи обставин справи, які не лише характеризують особу винної і вчинений нею злочин, а й дають змогу суду переконатися, що ОСОБА_3 , як особа, відповідно до своїх моральних якостей і втраченого почуття обов`язку перед державою та суспільством не заслуговує на довіру та не може виправитися без застосування до неї саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк, так як серед суспільства є тим індивідом, який несе особливу небезпеку для оточуючих, а також для інтересів держави, а тому суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для її виправлення буде покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органах та в органах, що надають публічні послуги з конфіскацією майна всього належного їй майна. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_3 .
Призначення вказаного покарання, також буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам кримінального правопорушення, особі обвинуваченої, а також не тільки меті покарання передбаченого ст.50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.
8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_3 , суд, вважає за необхідне обраний слідчим суддею Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 10.10.2025 року запобіжний захід обвинуваченій у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити до набрання вироком законної сили.
По справі цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст.349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд –
У Х В А Л И В:
ОСОБА_19 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, на підставі якої призначити їй покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органах та в органах, що надають публічні послуги, строком на 10 (десять) років, з конфіскацією всього належного їй майна.
Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного її затримання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили  ОСОБА_3 залишити без змін у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя             ОСОБА_1