Справа № 515/749/26
Провадження № 3/515/1331/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2026 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Луцюк В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шевченкове Кілійського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно непрацевлаштованого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 07 лютого 2000 року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1  18 квітня 2026 року близько 15 годині 00 хвилин за місцем проживання адресою: АДРЕСА_1 вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характерів, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та застосував фізичну силу, внаслідок чого була завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, у своїй заяві просив справу слухати у його відсутність, вину свою визнав, з протоколом погодився (вх. № 4140/26-Вх 08.06.2026).
Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, дійшов до такого висновку.
Стаття 280 зазначеного Кодексу передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують або відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Дії ОСОБА_1 працівником поліції кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП, якою передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства підтверджується:
копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 760158 від 18 квітня 2026 року, заперечень щодо викладених у ньому обставин останній не зазначив;
рапортом про надходження повідомлення на лінію 102 про те, що 18 квітня 2026 року о 15 годині 02 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 чоловік в стані алкогольного сп`яніння дебоширить, провокує бійку, заявник: ОСОБА_2 ;
заявою ОСОБА_2 від 18 квітня 2026 року про притягнення до відповідальності її чоловіка ОСОБА_1 , який виражався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою; 
письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18 квітня 2026 року, в яких остання показала, що 18 квітня 2026 року упродовж всього дня її чоловік ОСОБА_1 виражався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Близько 15 години 00 хвилин вона побігла до своєї сусідки ОСОБА_3 та попросила її викликати працівників поліції;
письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 18 квітня 2026 року, згідно з якими 18 квітня 2026 року о 15 годині 00 хвилин прибігла сусідка ОСОБА_2 та поскаржилася на те, що чоловік ОСОБА_1 ображає її та б`є. Вона пішла до них додому та побачила, що сусід перебував у нетверезому стані та ображав дружину. Після чого вона викликала працівників поліції;
письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 18 квітня 2026 року, де останній показав, що 18 квітня 2026 року між ним та дружиною стався конфлікт, у ході якого він почав ображати її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою;
формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства станом на 18 квітня 2026 року, згідно з якою рівень небезпеки вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 визначено як «високий»;
терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 146458 від 18 квітня 2026 року, згідно з яким ОСОБА_1 заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 строком на 1 добу; 
диском з відеофайлом, на якому ОСОБА_1 розповідав про обставини вчинення правопорушення. 
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, повністю доведена сукупністю вказаних доказів. 
При визначенні адміністративного стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, яке є умисним, дані про особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь його вини, майновий стан за непрацевлаштування.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника, не встановлено.
З метою виховання ОСОБА_1 в дусі поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, доцільним та достатнім вважаю застосування до нього адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно зі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі встановленому законом.
Керуючись ст. 40-1, 280, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн (триста сорок грн 00к.).
Адміністративний штраф стягнути за реквізитами: Татарбунарська міська ТГ, отримувач: ГУК в Од.обл./м.Татарбун./21081100, код ЄДРПОУ:37607526, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку:UA388999980313020106000015732, код КДБ:21081100.
Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем її проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять грн 60 к.) за реквізитами: стягувач ГУК у м.Києві/м.Київ 22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA9089 99980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови на ім`я Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя В.О. Луцюк