Справа № 216/3275/26
провадження 1-кп/216/758/26

ВИРОК
іменем України

08 травня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника – адвоката ОСОБА_5 
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у залі суду №6 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026041230000192 від 02.02.2026 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, працевлаштованого в КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », КМР на посаді озеленювача 4-го розряду з 05.09.2024 року, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.304, ч.4 ст. 185 КК України, - 
ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що :
1) Обвинувачений ОСОБА_4 , 04 січня 2026 року приблизно о 04:20 годині (більш точний час під час досудового розслідування не встановлений), перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , достеменно знаючи про те, що його знайомий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є неповнолітнім, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, посягаючи на основні принципи суспільної моральності у сфері належного інтелектуального, морального розвитку і виховання неповнолітніх, шляхом вмовлянь та переконання у вигідності протиправних дій, запропонував ОСОБА_6 за попередньою змовою спільно вчинити таємне викрадення мобільного телефону марки «Хіаоті Мі 9Т Pro» (6/128 Гб), що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обіцяючи передати ОСОБА_6 в обмін власний мобільний телефон, та запевнивши останнього, що його протиправні дії не будуть викриті, таким чином, психологічно вплинув на неповнолітнього ОСОБА_6 , чим викликав у останнього інтерес та бажання прийняти участь у протиправних діях таким чином схилив до участі у вчиненні кримінального правопорушення, тим самим втягнувши його у протиправну ДІЯЛЬНІСТЬ.
Після чого, знаходячись за вказаною адресою, неповнолітній ОСОБА_6 , будучи втягнутим ОСОБА_4 у протиправну діяльність, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_7 мобільний телефон марки Xiaomi MI 9Т Pro, 6/128 Гб та разом з ОСОБА_4 , покинули місце вчинення злочину з вказаним майном.
В результаті умисних дій ОСОБА_4 , які полягали в згубному психологічному впливі на неповнолітнього ОСОБА_6 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження та скеровано до суду), останній був втягнутий у протиправну діяльність, яка полягала у таємному викраденні чужого майна (крадіжка); вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану тобто до вчинення кримінального правопорушення передбачену ч.4 ст. 185 КК України.
Вказані умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 304 КК України, за ознаками: втягнення неповнолітніх у протиправну діяльність. 
2) Вчинивши всі дії для втягнення неповнолітнього ОСОБА_6 у злочинну діяльність 04.01.2026, приблизно о 04:20 годині (більш точний час під час досудового розслідування не встановлений), ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що з 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на ЗО діб, та в подальшому, відповідними указами Президента України ОСОБА_8 , правовий режим воєнного стану на всій території України продовжувався і діє до теперішнього часу, діючи в умовах воєнного стану, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , запропонував своєму знайомому неповнолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно, за попередньою змовою, таємно викрасти належний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мобільний телефон марки Xiaomi MI 9Т Pro, 6/128 Гб, на що неповнолітній ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер запропонованих дій, надав свою згоду, вступивши з ним у злочинну змову.
Знаходячись за вказаною адресою, неповнолітній ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , узгоджено та відповідно до розподілених між ними ролей, з метою реалізації спільного злочинного умислу, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що мешканці та гості будинку знаходяться у кімнаті, а його дії залишаться непоміченими та носитимуть таємний характер, будучи мешканцем вказаного будинку, попрямував до кухні.
У цей же час ОСОБА_4 , діючи узгоджено з ОСОБА_6 та відповідно до відведеної йому ролі, залишався у кімнаті будинку, контролював обстановку, слідкував за діями інших мешканців та гостей будинку, тим самим забезпечуючи безперешкодне та таємне вчинення злочину, фактично прикриваючи дії ОСОБА_6 .
Після цього ОСОБА_6 , діючи відповідно до відведеної йому ролі, маючи умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку ОСОБА_7 , який відпочивав у кімнаті будинку, та інших осіб, шляхом вільного доступу, непомітно взяв зі стільниці належний потерпілому ОСОБА_7 мобільний телефон марки Xiaomi MI 9Т Pro, 6/128 Гб.
Після чого, ОСОБА_4 спільно з іншим співучасником злочину — неповнолітнім ОСОБА_6 , продовжуючи діяти узгоджено та реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна перемістилися до приміщення вбиральні, де вилучили сім-картки з мобільного телефону, з метою ускладнення його подальшого виявлення та ідентифікації та подальшої можливості непомітно покинути приміщення будинку з вказаним телефоном та таємно викрасти останній.
У подальшому, цього ж дня, приблизно о 04:30 годині, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи спільно за попередньою змовою як співучасники кримінального правопорушення, покинули місце вчинення злочину з вказаним майном, таким чином таємно викрали мобільний телефон марки Xiaomi MI 9Т Pro, 6 128 Гб, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , майнової шкоди на загальну суму 5433,33 гривень
Вказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.
24 квітня 2026 року до суду надана угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, за згодою потерпілого ОСОБА_7 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_9 .
Зокрема, за умовами угод, обвинувачений повністю визнав свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 304, ч. 4 ст. 185 КК України, а також сторони дійшли згоди щодо можливості призначення покарання обвинуваченому: - за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; - за ч.1 ст.304 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.
Істотними обставинами для цього провадження сторони визначили зобов`язання ОСОБА_4 беззастережно і в повному обсязі визнати свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 щиро кається у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , його законний представник ОСОБА_9 надали письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, не маючи претензій до обвинуваченого. 
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника, адвоката ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304, ч. 4 ст. 185 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання, в скоєному щиро кається, має реальну можливість виконання узгодженого покарання за вчинене кримінальне правопорушення.
Потерпілий ОСОБА_7 , неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися., надавши письмові заяви, в яких просили розглянути справу в їх відсутність. В порядку ст. ст. 474, 469 КПК України надали згоди на укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, в яких вважають за можливим призначити узгоджене сторонами угоди покарання. Будь-яких претензій до обвинувачених не мають. 
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченим узгодженого сторонами міри покарання.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 304 КК України, за ознаками: втягнення неповнолітніх у протиправну діяльність та передбачене ч.4 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.
При цьому судом з`ясовано, що усі сторони кримінального провадження, зокрема і обвинувачений, розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для потерпілих, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст.474 КПК України.
Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання обвинувачення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та її невиконання.
Обвинувачений ОСОБА_4 щиро кається у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, беззастережно визнає свою винуватість у зазначеному вище кримінальному правопорушенні, яке передбачене ч. 1 ст. 304, ч. 4 ст. 185 КК України. 
Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Покарання, запропоноване сторонами, є у межах санкції ч. 1 ст. 304, ч. 4 ст. 185 КК України, відповідає положенням Загальної частини КК України. 
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд також враховує характер та ступень тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до тяжких, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його щире каяття як обставину, яка пом`якшує покарання в порядку ст. 66 КК України, завдану шкоду потерпілому ОСОБА_7 відшкодував в повному обсязі, відсутність визначених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження. За місцем проживання та роботи ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліку у лікар-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, тому суд вважає за можливим призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі та яке узгоджене сторонами угоди.
Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні. 
На підставі викладеного, керуючись 369-376, 395, 472-476, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд 
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 квітня 2026 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі адвоката ОСОБА_5 , за згодою потерпілого ОСОБА_7 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_9 , в межах кримінального провадження №12026041230000192 від 02.02.2026 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч ч. 1 ст. 304, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання: 
- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
- за ч.1 ст.304 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, визначеного судом у 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. 
Згідно з ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку. 
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов не заявлено, судові витрати відсутні. 
Амбулаторну медичну карту на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вилучену на підставі ухвали ІНФОРМАЦІЯ_5 від 10.03.2026 року про надання дозволу про тимчасовий доступ до речей і документів - повернути за належністю до КНТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ДОР, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 за фактичною адресою АДРЕСА_4 (а.кр.пр. 114-120 т. 1).
Речові докази: оптичний диск з об`ємом пам`яті 4,7 Гб, на якому містяться відеозаписи з камер відеоспостереження з ідентифікаційними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 (а. кр.пр. 33-35 т. 1) – зберігати в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки Xiaomi MI9T Pro, переданий потерпілому ОСОБА_7 під розписку – залишити потерпілому за належністю (а.кр.пр. 66-68 т. 1).
У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості потерпілий чи прокурор в порядку ст. 476 КПК України мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором, представником потерпілого виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору. Учасники процесу мають право на отримання копії вироку суду.

Суддя                     ОСОБА_10