Справа № 303/10254/25
2/303/4120/25
Рядок стат звіту №38

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області під головуванням судді: Мирошниченка Ю. М., за участю секретаря судового засідання Лукач К. М., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Ярошевський Дмитро Андрійович) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що виконавчий напис № 4742, вчинений 22.10.2020 р. приватним нотаріусом Личуком Т.В., є незаконним та не підлягає виконанню, оскільки на момент вчинення напису сума 10 545,39 дол. США не була безспірною, бо відповідач уже стягував заборгованість за цим договором у судовому порядку (справа № 303/2013/16-ц).
Позивач стверджує, що після звернення банку до суду з позовом про стягнення всієї суми боргу та ухвалення рішення від 19.05.2016 р., право кредитора нарахувати передбачені договором проценти та комісію припинилося. Кредитний договір № 1485 від 10.09.2007 р. укладено у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, що, на думку позивача, виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, посилаючись на те, що під час звернення до нотаріуса було надано всі необхідні документи, передбачені Переліком № 1172, включаючи оригінал договору та виписку з рахунку. Вважає, що безспірність у розумінні ст. 88 Закону України «Про нотаріат» – це підтвердження факту правовідносин та наявності боргу визначеним переліком документів, а не відсутність заперечень боржника щодо суми. Стверджує, що позивачем не надано власних розрахунків, які б спростовували суму, зазначену у виконавчому написі. Також просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити у задоволенні позову.
Позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису – це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). 
Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до норм цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями – не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника – фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень – письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).
З матеріалів справи вбачається, що 10 вересня 2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (правонаступником якого є ТОВ «Кредитні ініціативи») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1485 на суму 8788,00 доларів США зі строком кредитування до 09.09.2012 року. Договір укладено у простій письмовій формі.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19 травня 2016 року у справі № 303/2013/16-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» з ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за вказаним договором у розмірі 181 357,65 грн. 
19 жовтня 2023 року на підставі виконавчого листа у цій справі було відкрито виконавче провадження № 73093123.
22 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис № 4742 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за період з 01.07.2017 по 01.07.2020 у загальному розмірі 10 545,39 доларів США.
До вказаної суми заборгованості за виконавчим написом включено: прострочену заборгованість за сумою кредиту – 4008,42 дол. США; прострочену заборгованість за комісією та процентами – 6472,90 дол. США; строкову заборгованість за відсотками та комісією – 64,07 дол. США, а також 1500,00 грн витрат, понесених стягувачем за вчинення нотаріальної дії. Загальна сума заборгованості на день вчинення напису за офіційним курсом НБУ становила 298 118,17 грн.
На підставі вказаного виконавчого напису 16 листопада 2020 року представник ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д.А. із заявою про примусове виконання, за результатами розгляду якої 30 листопада 2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63765939. Того ж дня виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 303,00 грн.
У межах зазначеного виконавчого провадження № 63765939 приватним виконавцем 08 липня 2025 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 . 
Надалі, 08 серпня 2025 року, виконавче провадження з виконання спірного напису було об`єднано у зведене виконавче провадження № 63765939.
При цьому, згідно з наданою випискою з рахунку позивача станом на 01 липня 2020 року, розрахунок заборгованості проводився стягувачем в односторонньому порядку, включаючи нарахування за період після ухвалення Мукачівським міськрайонним судом рішення від 19 травня 2016 року.
Згідно з листом Міністерства юстиції України від 17 травня 2021 року № 7133/17307-33-21/19.1.5 та Витягом з Єдиного реєстру нотаріусів станом на 28 грудня 2025 року, наказ про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_2 було видано 14 квітня 2021 року за № 1358/5, а на момент звернення позивача до суду статус нотаріуса значиться як «тимчасово не діє».
На підставі викладеного суд дійшов таких висновків.
Кредитний договір укладено у простій письмовій формі. Станом на момент вчинення виконавчого напису 22.10.2020 року Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, не передбачав можливості вчинення виконавчого напису за кредитним договором, який не є нотаріально посвідченим. За таких умов поданий нотаріусу договір не належав до документів, що можуть підтверджувати безспірність заборгованості у розумінні статті 88 Закону України «Про нотаріат».
Крім того, на момент вчинення виконавчого напису між сторонами вже існував судовий спір щодо заборгованості за цим самим кредитним договором, який завершився ухваленням рішення суду від 19.05.2016 року про її стягнення, а у подальшому було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного рішення. Наявність судового рішення свідчить про те, що вимога кредитора щодо існування та розміру боргу була предметом судового розгляду, а відтак така заборгованість не могла вважатися безспірною у матеріально-правовому розумінні на час звернення до нотаріуса.
Звернення стягувача до позасудового способу примусового стягнення за наявності чинного судового рішення фактично призвело до створення паралельного виконавчого документа щодо одного й того самого зобов`язання, що суперечить природі виконавчого напису як способу захисту права, застосовного виключно у випадках безспірних вимог.
За таких обставин суд доходить висновку, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», за відсутності безспірності заборгованості та на підставі документа, який не входить до переліку тих, за якими допускається безспірне стягнення.
Водночас суд відхиляє доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Обов`язок доведення того, що позивач знав про існування виконавчого напису з 2020 року, покладається на відповідача. Матеріали справи не містять доказів направлення нотаріусом копії виконавчого напису боржнику (що є порушенням підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій), а також доказів отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження № 63765939 від 30.11.2020.
Разом з тим, суд враховує, що пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (у редакції Закону № 540-IX) встановлено, що під час дії карантину строки, визначені статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Оскільки карантин тривав з 12.03.2020 р. до 01.07.2023 р., позовна давність щодо оскарження виконавчого напису, вчиненого у жовтні 2020 року, була продовжена в силу закону. Крім того, з 24.02.2022 р. перебіг зазначених строків додатково продовжено на період дії воєнного стану згідно з пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Крім того, пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (у редакції, що діяла до 04.09.2025) було встановлено, що у період дії в Україні воєнного стану перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, продовжується на строк дії такого стану. Хоча з 04.09.2025 автоматичне продовження строків скасовано Законом № 4434-IX, період з моменту вчинення виконавчого напису (жовтень 2020 року) до дати відновлення перебігу строків не зараховується до трирічного строку позовної давності. Таким чином, строк для оскарження напису не є пропущеним.
Таким чином, враховуючи сукупну дію законодавчих норм щодо продовження та зупинення строків у зв`язку з карантином та воєнним станом, а також той факт, що перші реальні виконавчі дії зі стягнення доходів позивача відбулися лише 08.07.2025 р., що і стало моментом фактичної обізнаності позивача про порушення його прав, суд доходить висновку, що позовну давність позивачем не пропущено. Навіть за умови обчислення строку з 2020 року, такий строк є поновленим безпосередньо на підставі закону.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є законними, обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, оскільки процедура стягнення була ініційована відповідачем за відсутності правових підстав та всупереч встановленому законом порядку.
Керуючись статтями 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (ЄДРПОУ 35326253, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 4742, вчинений 22 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором № 1485 від 10.09.2007 року у загальному розмірі 10 545,39 доларів США та 1500,00 грн витрат за вчинення виконавчого напису.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. 
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», місцезнаходження м.Київ, вул.Вікендія Хвойки, буд.21, код ЄДРПОУ 35326253.
Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Ярошевський Дмитро Андрійович, місцезнаходження м.Мукачево, вул.Садова, буд.25А, офіс 8. 

Суддя   Юрій МИРОШНИЧЕНКО