УХВАЛА

11 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 916/3027/25 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: 
Бакуліної С.В. (доповідач),
розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.04.2026 (головуючий суддя - Таран С.В., судді: Богатир К.В., Поліщук Л.В.) 
у справі №916/3027/25
за позовом  ОСОБА_2 
до 1. ОСОБА_3 ,
2. Ватана Ісмаїла,
3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський комбікормовий завод №1"
про  визнання недійсними актів, визначення розміру статутного капіталу та розміру часток учасників,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2 ) звернувся з позовом до ОСОБА_3 (далі також - ОСОБА_3 ), ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський комбікормовий завод №1" (далі також - ТОВ "Одеський комбікормовий завод №1"), в якому просив:

-визнати недійсним акт приймання-передачі частки ТОВ "Одеський комбікормовий завод №1" від 13.02.2020, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бєльтюковою Є.М. та зареєстрований в реєстрі за номерами 324, 325;
-визнати недійсним акт приймання-передачі частки ТОВ "Одеський комбікормовий завод №1" від 13.02.2020, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бєльтюковою Є.М. та зареєстрований в реєстрі за номерами 330, 331;
-визначити розмір статутного капіталу та розмір часток учасників у ТОВ "Одеський комбікормовий завод №1" наступним чином: розмір статутного капіталу 5 000 000 грн, частка громадянина України ОСОБА_2 - 33%, що у грошовому еквіваленті складає 1 650 000 грн; частка громадянина України ОСОБА_3 - 34%, що у грошовому еквіваленті складає 1 700 000 грн; частка громадянина Туреччини ОСОБА_1 - 33%, що у грошовому еквіваленті складає 1 650 000 грн.
Господарський суд Одеської області рішенням від 10.11.2025 у справі №916/3027/25 відмовив у задоволенні позову.
Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 08.04.2026 рішення Господарського суду Одеської області від 10.11.2025 у справі №916/3027/25 скасував. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ТОВ "Одеський комбікормовий завод №1" задовольнив:
- визнав недійсним акт приймання-передачі частки ТОВ "Одеський комбікормовий завод №1" від 13.02.2020, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бєльтюковою Є.М. та зареєстрований в реєстрі за номерами 324, 325;
- визнав недійсним акт приймання-передачі частки ТОВ "Одеський комбікормовий завод №1" від 13.02.2020, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бєльтюковою Є.М. та зареєстрований в реєстрі за номерами 330, 331;
- визначив розмір статутного капіталу та розмір часток учасників у ТОВ "Одеський комбікормовий завод №1" наступним чином: розмір статутного капіталу 5 000 000 грн, частка громадянина України ОСОБА_2 - 33%, що у грошовому еквіваленті складає 1 650 000 грн; частка громадянина України ОСОБА_3 - 34%, що у грошовому еквіваленті складає 1 700 000 грн; частка громадянина Туреччини ОСОБА_1 - 33%, що у грошовому еквіваленті складає 1 650 000 грн;
- стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 32 422,40 грн та витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 48 633,60 грн;
- стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 32 422,40 грн та витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 48 633,60 грн.
ОСОБА_5 звернувся 28.04.2026 (згідно відмітки Верховного Суду "Прийом громадян") до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.04.2026 та залишити в силі рішення Господарського суду Одеської області від 10.11.2025 у справі №916/3027/25.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.
Виходячи з приписів частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, вона залишається без руху. 
Щодо підстав касаційного оскарження судових рішень
Пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК унормовано, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, скаржник посилається на пункти 1 та 4 частини другої статті 287 ГПК.
Так, оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК, слід зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.
Разом з тим скаржником частково дотримано вимоги пункту 5 частини другої статті 290 ГПК, оскільки в касаційній скарзі ним не зазначено, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК).
Отже, способом усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 є викладення касаційної скарги у новій редакції щодо обґрунтування підстав касаційного оскарження, а саме чітко навести процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу, яке призвело до прийняття незаконних судових рішень (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК).
Щодо сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складав 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2025 установлено у розмірі 3 028 грн.
Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір встановлений у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.
Верховний Суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.09.2022 у справі №910/4277/21, що позовна вимога про визначення розміру статутного капіталу та стягнення (витребування з володіння) частки (частини частки) у статутному капіталі має вартісне грошове вираження, тому така вимога є вимогою майнового характеру і відповідно розрахунок судового збору за неї має здійснюватися відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону "Про судовий збір".
Такої правової позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, в постановах від 27.01.2025 у справі №903/968/23, від 06.02.2025 у справі №911/804/20, ухвалах від 01.05.2023 у справі №921/124/18, від 17.07.2024 у справі №914/3386/23, від 21.01.2025 у справі №908/2343/23.
Отже, позовні вимоги у цій справі - про визначення розміру Статутного капіталу Товариства у сумі 5 000 000 грн та визначення розміру часток учасників у статутному капіталі мають вартісну оцінку та носять майновий характер.
Враховуючи предмет позову (дві вимоги немайнового характеру та майнова вимога), а також вимоги касаційної скарги, скаржник при її подачі повинен був сплатити судовий збір у сумі 12 112 грн (3 028 грн х 2-ві вимоги немайнового характеру) х 200% ставки) та у сумі 150 000 грн (5 000 000 х 1,5%) х 200% ставки). Тобто загальна сума судового збору становить 162 112 грн.
Скаржник до касаційної скарги додав квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №СВ10065975/1 від 21.04.2026 про сплату судового збору у розмірі 64 845 грн, що свідчить про часткову сплату судового збору.
Отже, скаржнику необхідно надати Верховному Суду належні документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 97 267 грн, що становить різницю між сумою судового збору, який необхідно сплатити скаржнику (162 112 грн), та фактично ним сплаченим (64 845 грн).
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Ураховуючи викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.04.2026 у цій справі підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК, із наданням скаржнику строку для усунення недоліків, а саме подання Верховному Суду: (1) касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства; (2) документа, що підтверджує доплату судового збору у сумі 97 267 грн, за наведеними нижче реквізитами:
- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;
- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;
- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
- Код банку отримувача (МФО): 899998;
- Рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007;
- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".
Суд звертає увагу скаржника на те, що необхідними реквізитами для ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, в межах якої подається відповідна скарга, та дата судового рішення, що оскаржується.
Реквізити рахунків для зарахування судового збору за подання касаційної скарги розміщено також на офіційному вебсайті Верховного Суду. 
При цьому звертається увага на те, що заяву про усунення недоліків, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши Суду докази такого надіслання.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 ГПК, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.04.2026 у справі №916/3027/25 залишити без руху. 
2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.
3. Роз`яснити ОСОБА_6 , що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.
Суддя С. В. Бакуліна