ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м.Черкаси Справа № 925/1081/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянувши справу за позовом Черкаської міської ради, м.Черкаси, вул.Б.Вишневецького,36 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Круг-Будкомплект", м.Черкаси, пров.А.Пашкевича,8/1 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго", м.Черкаси, вул.Гоголя,285 
про стягнення 5894325,74 грн безпідставно утримуваних коштів,
за участю повноважних представників сторін:
від позивача: Кирман В.О. – за довіреністю; 
від відповідача: Оберемок І.І. – за довіреністю;
від третьої особи: участі не брав,
ВСТАНОВИВ:
Черкаська міська рада 21.08.2020 звернулась в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Круг-Будкомплект" про стягнення 2039104,54 грн безпідставно утриманих коштів (в розмірі орендної плати за землю), та відшкодування судових витрат – за період з 01.08.2017 по 31.07.2020 фактичного користування спірними земельними ділянками кадастрові номери 7110136400:05:028:0069 та 7110136400:05:028:0070, загальною площею 6,4151 га – в межах строку позовної давності, з застосуванням приписів ст.1212 ЦК України (вх.суду №12820/20 від 21.08.2020, том 1 а.с.1-6). 
Позовні вимоги міська рада обґрунтовує використанням відповідачем в підприємницькій діяльності двох земельних ділянок комунальної власності (в межах міста) по пров. Анатолія Пашкевича, 8/10:
площею 14054 м2 кадастровий номер 7110136400:05:028:0069 (заборгованість 431915,26 грн);
площею 50097 м2 кадастровий номер 7110136400:05:028:0070 (заборгованість 1607189,28 грн) – без укладання договору (оренди землі/відшкодування збитків власнику землі).
Відповідач ТОВ "Круг-Будкомплект" на підставі письмового нотаріально посвідченого договору про поділ нерухомого майна (реєстр №1962) від 09.10.2013 набув у власність комплекс об`єктів нерухомості в м. Черкаси, пров. ХХ Партз`їзду, 8/10 (том 1 а.с.58-59). Державна реєстрація права власності на нерухоме майно проведена 09.10.2013, номер запису в реєстрі 2794418 (том 1 а.с.17).
Внаслідок перейменування об`єктів топоніміки в м. Черкаси провулок ХХ Партз`їзду перейменовано на провулок Анатолія Пашкевича – розпорядження міського голови від 22.02.2016 №29-р (том 1 а.с.18-22 – з додатками).
На підставі звернення відповідача рішенням Черкаської міської ради №2-327 від 17.03.2016 Товариству "Круг-Будкомплект" надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 6,4151 га в оренду по пров. Анатолія Пашкевича, 8/10 під комплекс будівель та споруд (том 1 а.с.23). Дозвіл власником землі надавався з урахуванням нотаріально посвідченої заяви ТОВ "Нікос" від 09.04.2013 про відсутність заперечень щодо вилучення з його користування ділянки (том 1 а.с.28). 
Пунктом 2 даного рішення зобов`язано відповідача укласти з міською радою договір на відшкодування збитків за використання спірної земельної ділянки без правовстановлюючих документів – з дати набуття права власності на нерухоме майно (договірні збитки в розмірі орендної плати) . 
Про необхідність укладення договору відповідача повідомлено листом Департаменту архітектури та містобудування від 17.08.2017 вих.№3168-01-25 (том 1 а.с.24). Лист відповідачем був залишений без реагування. Дату 01.08.2017 позивач визначає як початок перебігу строку позовної давності для стягнення кондикційного зобов`язання та дату ухилення від підписання договору на відшкодування збитків.
Відповідача повторно повідомлено про необхідність укладення договору листом від 11.09.2017 вих.№3562-01-25 та направлено йому примірник договору для підписання (том 1 а.с.25-27). Лист міської ради теж залишився без відповіді та реагування відповідача. 
Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 7110136400:05:028:0069 – від 17.08.2017 №448/0/25 нормативна грошова оцінка становить 47929159,42 грн (том 1 а.с.31);
Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 7110136400:05:028:0069 – від 01.11.2019 №5083/0/25-19 нормативна грошова оцінка становить 4682652,26 грн (том 1 а.с.32);
Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 7110136400:05:028:0070 – від 17.08.2017 №449/0/25 нормативна грошова оцінка становить 17877615,42 грн (том 1 а.с.29);
Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 7110136400:05:028:0070 – від 01.11.2019 №5089/0/25-19 нормативна грошова оцінка становить 17839781,52 грн (том 1 а.с.30);
Свої вимоги позивач обґрунтовує з посиланням на норми матеріального права: ст.ст.93, 96, 116, 120, 124, 125, 206 Земельного кодексу України, ст.16 ЗУ "Про оренду землі" – щодо оплатного використання земельної ділянки, щодо моменту використання земельної ділянки - тільки після державної реєстрації права, щодо обов`язку внесення орендної плати орендарем на користь власника/орендодавця, положень Податкового кодексу України щодо мінімальної ставки плати за землю, ст.1212 ЦК України щодо зобов`язання повернути безпідставно утримуване майно/кошти (кондикційне зобов`язання) у виді несплаченої очікуваної орендної плати, а також правові висновки, викладені в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц (реєстраційний номер рішення 75296547), в постанові Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17. 
Розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем на суму 2039104,54 грн за період з 01.08.2017 по 31.07.2020 виконано Управлінням земельних ресурсів та землеустрою Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (том 1 а.с.33) – за ставкою 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік.
Ухвалою суду від 26.08.2020 відкрито провадження у справі (суддя Дорошенко М.В.) – том 1 а.с.37. 
У письмовому відзиві на позов від 15.09.2020 вих.№102 (вх.суду №14261/20 від 16.09.2020; том 1 а.с.40-65, з додатками) відповідач вимоги заперечив та вказав на відсутність у позивача зареєстрованого речового права на спірну земельну ділянку - як земля комунальної власності, на невірно обраний спосіб захисту свого права, на відсутність порушеного права позивача, оскільки міська рада тривалий час не оформляє право оренди на спірну ділянку за відповідачем, незважаючи на постійне листування з власником землі; станом на подання відзиву міська рада очікувану ділянку орендареві в оренду на договірних умовах - не передала. 
У відповіді на відзив міська рада (том 1 а.с.79-84; вх.суду №15623/20 від 09.10.2020) письмово спростовує доводи та заперечення відзиву, заявляє про право комунальної власності на спірні земельні ділянки на підставі положень Закону України від 06.09.2012 №5245-VІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", тим самим спростовує доводи відповідача про неналежного позивача. Міська рада наполягає на оплатному використанні земель комунальної власності, на якому розміщено нерухоме майно відповідача. 
Відповідачем подані письмові заперечення на відповідь позивача на відзив – вх.суду №16428/20 від 23.10.2020; том 1 а.с.86 - 116. Відповідач заперечує право комунальної власності на спірні земельні ділянки, оскільки вони не пройшли державну реєстрацію. Відповідно до приписів ст.79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Одночасно відповідач заперечує використання спірних земельних ділянок, а надання дозволу на розробку землевпорядної документації не є правовстановлюючим документом, а Державний реєстр речових прав на нерухоме майно станом на 24.09.2020 не містить даних щодо реєстрації прав на спірні земельні ділянки.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 18.12.2020 відмовлено Черкаській міській раді у задоволенні вимог до ТОВ "Круг-Будкомплект" (том 1 а.с.133-147).
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 рішення суду залишено без змін, а апеляційна скарга залишена без задоволення (том 1 а.с.237-253). 
Черкаська міська рада звернулась у Верховний Суд з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області та постанову Північного Апеляційного господарського суду (том 2 а.с.1-15). 
Постановою Верховного Суду від 07.09.2022 касаційна скарга Черкаської міської ради задоволена частково, рішення Господарського суду Черкаської області та постанова Північного апеляційного господарського суду скасовані, справа направлена в Господарський суд Черкаської області на новий розгляд (том 2 а.с.128-145). Верховний Суд вказав, що спірні земельні ділянки вже сформовані, оскільки присвоєні та зареєстровані кадастрові номери, але суд не досліджував розрахунок суми безпідставно утримуваних коштів (суми орендної плати) 2039104,54 грн за період з 01.08.2017 по 31.07.2020.
Згідно протоколу авторозподілу справи від 26.09.2022 (том 2 а.с.149) головуючим у справі визначено суддю Г.М.Скибу. 
Справа прийнята до провадження суддею Г.М.Скибою - ухвала від 03.10.2022 (том 2 а.с.150-151). 
Відповідачем подано відзив на позовну заяву – вих.№42 від 26.10.2022 (вх.суду №12427/22 від 26.10.2022; том 2 а.с.152-159). Відповідач вимоги заперечив та просить в позові відмовити з мотивів невстановлення площі спірних земельних ділянок, невстановлення площ фактичного використання відповідачем спірних ділянок у підприємницькій діяльності – за їх цільовим призначенням. Оскільки державна реєстрація спірних ділянок міською радою не проведена, міська рада не може вважати спірні ділянки землями комунальної власності. Відповідач звертає увагу на невстановлення меж міста Черкаси, що позбавляє спірну ділянку статусу земель комунальної власності. Від цього залежить і нормативна грошова оцінка земельних ділянок, і визначення категорії земельних ділянок. Відсутність адміністративних меж населеного пункту також виключає можливість проведення нормативної грошової оцінки землі. 
У письмових поясненнях позивача, що надані суду у справу (том 2 а.с.171-185), - позивач наполягає на задоволенні вимог, оскільки відповідач отримав примірник договору про відшкодування збитків в розмірі орендної плати – за період використання землі комунальної власності без правовстановлюючих документів (з дати набуття права власності на нерухоме майно). Договір відповідачем не підписано і примірник документу не повернуто в міську раду. Договір оренди земельної ділянки між позивачем та відповідачем не укладено, незважаючи на вимоги Закону про оплатне використання землі в Україні. Позивач наполягає на наявності кондикційних зобов`язань відповідача перед власником землі – як приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина відповідача в даному випадку не має значення, оскільки має значення факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. 
Позивач наполягає на стягненні з відповідача заборгованості за період з 01.08.2017 по 31.07.2020 – за час фактичного користування земельною ділянкою (але заборгованість ТОВ "Нікос" визнана в банкрутному провадженні за період 01.02.2013 по 30.09.2017 – по оренді землі – ухвала суду №05/925/29/13-г; том 2 а.с.172) 
Щодо права власності міської ради на земельну ділянку в межах міста вже зроблено правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 05.08.2022 у справі №922/2060/20 – право комунальної власності на земельні ділянки населеного пункту виникло в силу Закону – новий Земельний кодекс України вступив в дію з 01.01.2002, а також пункти 1,3,7,9 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.09.2012 №5245-VІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежувань земель державної та комунальної власності" (том 2 а.с.175-176).
Право постійного користування земельною ділянкою у встановлених межах Черкаській міській раді підтверджено Державним актом на право користування землею – 6614,07 га, що виданий виконавчим комітетом Черкаської обласної ради (архівна копія – том 2 а.с.183-185). Державний акт не визнано недійсним, не скасовано та не повернуто в архів органу, який його видав. 
На письмові пояснення відповідач відреагував відзивом у формі пояснень від 10.11.2022 (вх.суду №13126/22 від 10.11.2022; том 2 а.с.187-188). Відповідач заперечує відновлення меж міста Черкаси після рішення виконкому Черкаської обласної ради №423 від 26.04.1960 "Про затвердження проекту встановлення зовнішніх меж Черкас" та заперечує розташування спірних ділянок в адміністративних межах міста Черкаси. 
Натомість в рішенні Черкаської місткої ради від 21.03.2019 №2-4224 зазначено, що на день його прийняття межі міста не встановлені у зв`язку з не проведенням актуалізації Генерального плану міста Черкаси. 11.11.2021 Черкаська міська рада оголосила про проведення відкритих торгів на закупівлю послуги з проведення робіт зі встановлення меж міста Черкаси - з розміщенням оголошення на сайті "Прозорро". Замовником послуги виступав Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради. За повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 04.10.2022 вих.№32-23-0.21-3239/2-29 відомості про межі міста Черкаси в Державному земельному кадастрі відсутні. На підставі цих даних відповідач наполягає на відмові позивачеві у задоволенні його вимог. 
Ухвалою суду від 10.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу у судовий розгляд (том 2 а.с.191-193). 
На письмові пояснення позивача відповідач відреагував відзивом у формі розгорнутих пояснень від 14.12.2022 (вх.суду №14873/22 від 14.12.2022; том 2 а.с.195-197). Відповідач заперечує вимоги позивача з мотивів, що договірні відносини Черкаської міської ради з ТОВ "Нікос" (попередній власник нерухомого майна на спірній ділянці по пров.Анатолія Пашкевича, 8/10 в м.Черкаси) за договором оренди землі від 28.09.2009 припинились з 16.04.2019 у зв`язку з ліквідацією ТОВ "Нікос" - відповідно до положень ст. 609 ЦК України. 
Верховний Суд у постанові від 07.09.2022 у даній справі підтвердив, що при придбанні у спільну часткову власність нерухомого майна по пров. Анатолія Пашкевича, 8/1 у м. Черкаси має бути проведений відповідний розподіл земельної ділянки та формування нових ділянок між ТОВ "Нікос", ТОВ "Юніт", ТОВ "Буд-Комплект" – із земель комунальної власності. У зв`язку з несформованістю орендованої ТОВ "Нікос" земельної ділянки, її поділ між ТОВ "Юніт" та ТОВ "Круг-Будкомплект" - не відбувся. А державна реєстрація речового права ТОВ "Круг-Будкомплект" на користування спірними ділянками (оренди) не відбулась у зв`язку з тим, що земельні ділянки не були передані Черкаською міською радою відповідачеві (ТОВ "Круг-Будкомплект"). Орендна плата мала вноситись в бюджет Товариством "Нікос". 
Розрахунок заборгованості ТОВ "Круг-Будкомплект" за користування земельною. ділянкою по пров. Анатолі Пашкевича, 8/10 в м. Черкаси викладений письмово (том 2 а.с.103-204) – землі промисловості, КВЦПЗ -11.03, за ставкою Податкового кодексу України – 3% від нормативної грошової оцінки в рік: 
- площа земельної ділянки 50097 кв.м (або 5,0097 га) -
за період з 01.08.2017 по 31.12.2017 – 223470,19 грн;
за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 – 536328,46 грн;
за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 – 535193,45 грн;
за період з 01.01.2020 по 31.07.2020 – 312196,18 грн;
- площа земельної ділянки 14054 кв.м (або 1,4054 га) -
за період з 01.08.2017 по 31.12.2017 – 61614,49 грн;
за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 – 147874,78 грн;
за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 – 140479,57 грн;
за період з 01.01.2020 по 31.07.2020 – 81946,42 грн;
а всього: 2039103,54 грн.
Відповідачем подано письмові зауваження на розрахунок позивача (вих.№53 від 23.12.2022; вх.суду №15468/22 від 27.12.2022; том 2 а.с.207-211). Відповідач вказує на очікування позивачем орендної плати за землю, що протирічить суті фактичних відносин між сторонами. Орендна плата є істотною умовою договору оренди землі, однак договір оренди між сторонами відсутній. Розмір, умови і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі як його істотні умови. Відповідно до вимог Податкового кодексу України річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку. Без укладання договору оренди між сторонами сама по собі орендна плата існувати не може. Відповідач звертає увагу позивача та суду, що відповідач ніколи не орендував землю в позивача, а самі земельні ділянки є новосформованими.
Відповідач вважає надуманими розрахунки позивача щодо плати за землю, грошову оцінку спірних земельних ділянок, очікувану орендну плату тощо. Також наполягає на відсутності меж територіальної громади міста Черкаси, а в зв`язку з цим - відсутності підстав проведення нормативної грошової оцінки земель та відсутності права розпорядження позивачем спірними земельними ділянками, в зв`язку з чим застосування позивачем вимог ст. 1212 ЦК України є безпідставним і недоречним. 
Відповідач також заперечує право позивача на стягнення збитків на користь позивача в розумінні приписів ст.22 ЦК України та рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради №1272 від 13.11.2015 щодо Положення про відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, в зв`язку з чим відповідач вказує на застосування позивачем невірного способу захисту права, що тягне за собою відмову в позові.
Додатково відповідач зазначає про наявні обмеження і обтяження права на користування спірними земельними ділянками у зв`язку з розміщенням магістральних високовольтних ЛЕП та їх охоронних зон. Ці обставини та обмеження не дозволяють використання земельної ділянки в повній мірі за її призначенням, ділянка заросла чагарниками і дикорослими деревами та використовується як стихійне сміттєзвалище, оскільки межа спірної території не визначена на місцевості.
Відповідач наводить свій математичний розрахунок ймовірних втрат Черкаської міської ради та неотриманого доходу за використання двох спірних земельних ділянок комунальної власності за період - з 17.04.2019 по 31.07.2020 – 513580,34 грн (з розрахунку 3% від нормативної грошової оцінки в рік) (том 2 а.с.211). 
Відповідачем у справу подано клопотання від 18.01.2023 про зупинення провадження у справі до розгляду справи №925/1438/22 за позовом ТОВ "Круг-Будкомплект" до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання неправомірною бездіяльності кадастрового реєстратора та скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: 7110136400:05:028:0069 та 7110136400:05:028:0070 (том 2 а.с.216-224) з мотиву взаємної пов`язаності справ – до набрання законної сили рішенням суду у справі №925/1438/22.
Відповідачем у справу повторно подано клопотання від 01.02.2023 про зупинення провадження у справі до розгляду справи №925/1438/22 за позовом ТОВ "Круг-Будкомплект" до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання неправомірною бездіяльності кадастрового реєстратора та скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: 7110136400:05:028:0069 та 7110136400:05:028:0070 (том 2 а.с.230-231) з мотивів взаємної пов`язаності справ – до набрання рішенням суду у справі №925/1438/22 законної сили.
Позивач письмово заперечив проти зупинення провадження у справі з мотивів непов`язаності справ, спроби відповідача затягнути строки розгляду справи №925/1081/20, об`єктивної можливості для суду прийняти рішення у справі за наявними в ній доказами (том 2 а.с.241-257).
Ухвалою суду від 02.02.2023 провадження у справі було зупинено до розгляду справи №925/1438/22 та набрання рішенням у справі законної сили (том 2 а.с.235-240). 
Позивачем (міською радою) ухвала про зупинення провадження у справі оскаржена в Північний апеляційний господарський суд. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 ухвала суду залишена без змін, апеляційна скарга Черкаської міської ради – без задоволення (том 3 а.с.66-71).
Не погодившись з прийнятим процесуальним рішенням, позивач (міська рада) звернувся з касаційною скаргою на ухвалу суду та постанову Північного апеляційного господарського суду у Верховний Суд (том 3 а.с.80-84). Ухвалою колегії Верховного Суду від 12.06.2023 заявнику відмовлено у відкритті касаційного провадження (том 3 а.с.87-88). Справу повернуто в господарський суд Черкаської області за належністю. 
Позивачем у відповідності з наданими процесуальними правами згідно диспозиції ст.ст.42, 46 ГПК України в справу подано заяву про збільшення розміру позовних вимог до 3825164,35 грн за період з 01.08.2017 до 31.01.2023 (донараховано 1786059,81 грн за наступний період з 01.08.2020 по 31.01.2023) (том 3 а.с.90-95).
Розрахунок збільшення вимоги виконано Департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради на землі промисловості за кодом класифікації КВЦПЗ-11.03, з урахуванням проведеної нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок у відповідні періоди (том 3 а.с.100-104). 
Провадження у справі було поновлено ухвалою суду від 09.01.2024 за клопотанням позивача від 04.01.2024 (вх.суду №279/24 від 08.01.2024). Рішенням Господарського суду від 16.05.2023 у справі №925/1438/22 в задоволенні позову ТОВ "Круг-Будкомплект" до Черкаської міської ради про визнання бездіяльності державного реєстратора протиправною та скасування державної реєстрації земельних ділянок - відмовлено повністю. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2023 у справі апеляційну скаргу ТОВ "Круг-Будкомплект" залишено без задоволення, а рішення суду залишено без змін (том 3 а.с.134-141). Підстави для зупинення провадження у справі №925/1081/20 – відпали. 
24.01.2024 відповідачем в справу подано клопотання від 22.01.2024 про призначення та проведення судової земельно-технічної експертизи – вх.суду №1496/24 від 24.01.2024 (том 3 а.с.149-152), з мотивів, що в Публічну кадастрову карту України в травні 2020 внесені нові інформаційні шари "Об`єкти Укренерго" та "Об`єкти Обленерго", що може вплинути на права, обв`язки та господарський інтерес користувача земельною ділянкою по пров.Анатолія Пашкевича, 8/10 в м.Черкаси. 
24.01.2024 в справу надійшов відзив від 22.01.2024 на заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог (вх.суду №1495/24 від 24.01.2024; том 3 а.с.172-174), та письмові доповнення до відзиву на заяву про збільшення позовних вимог (вх.суду №1497/24 від 24.01.2024; том 3 а.с.175-177). Відповідач заперечує проти вимог та вказує, що крім збільшення розміру позовних вимог позивач намагається доповнити позов ще однією вимогою. 
08.02.2024 в справу надійшли письмові заперечення позивача проти призначення судової земельно-технічної експертизи (вх.суду №2486/24 від 08.02.2024; том 3 а.с.189-195).
15.02.2024 в справу надійшов відзив відповідача на заперечення позивача щодо призначення та проведення судової земельно-технічної експертизи (вх.суду №2906/24 від 15.02.2024; том 3 а.с.199-214). 
Ухвалою суду від 19.02.2024 суд за клопотанням позивача повернувся на стадію підготовчого провадження, прийняв до провадження заяву позивача про збільшення позовних вимог до 3825164,35 грн за період до 31.01.2023; за ініціативою суду з посиланням на приписи ст.50 ГПК України залучено до участі у справі ПАТ "Черкасиобленерго" – в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача; витребувано додаткові документи від учасників. 
28.02.2024 відповідачем подано у справу уточнення до відзиву на заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх.суду №3704/24 від 28.02.2024; том 3 а.с.224-226).
Третя особа (ЧОЕ) 20.03.2024 подала в справу письмове пояснення по суті спору та підтвердила обтяження земельної ділянки з кадастровим номером 7110136400:05:028:0070 по пров.Анатолія Пашкевича, 8/10 в м.Черкаси об`єктами енергетики – комплексна трансформаторна підстанція (КПТ-34 інвентарний номер 54516722), повітряна лінія ЛЕП (ПЛ 110кВ, опора №13 Черкаси Поляна), кабельна лінія ЛЕП (КЛ 10 кВ (КЛ 34-141). Відповідно до приписів ч.3 ст.76 ЗК України вздовж повітряних та підземних ЛЕП встановлюються охоронні зони. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 №1455 затверджено Правила охорони електричних мереж, з визначенням охоронних зон відповідно до потужностей ЛЕП, з введенням обмежень на використання таких земельних ділянок в господарському обороті та в підприємницькій діяльності (вх.суду №4927/24 від 20.03.2024; том 3 а.с.244-246). 
Відповідачем у справу 29.03.2024 подано відзив на пояснення третьої особи (вх.суду №5517/24 від 29.03.2024; том 4 а.с.1-4).
Позивачем 01.04.2024 у справу з супровідним листом додатково подано копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 6,4151 га Товариству з обмеженою відповідальністю "Круг-Будкомплект" під комплекс будівель і споруд за адресою: м. Черкаси, пров. Анатолія Пашкевича, 8/10, виконаний Дочірнім підприємством "Міський земельно-кадастровий центр" (вх.суду №5642/24 від 01.04.2024; том 3 а.с.7-58). 
Ухвалами суду: від 02.04.2024 – задоволено клопотання відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Круг-Будкомплект" від 22.01.2024 №9 (вх.суду №1496/24 від 24.01.2024) та призначено у справі №925/1081/20 земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Черкаському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська,81). На вирішення експертизи поставлені наступні питання: "1. В яких розмірах (площа, га) і межах (координати) Товариство з обмеженою відповідальністю "Круг-Будкомплект" може фактично використовувати земельну ділянку з кадастровим номером 7110136400:05:028:0070, розташовану за адресою: провулок Анатолія Пашкевича,8/10 в м.Черкаси (з визначенням обмежень та заборон)? 2. Яка площа (розмір, га) і межі (координати) охоронних зон ЛЕП на земельній ділянці з кадастровим номером 7110136400:05:028:0070, розташованій за адресою: провулок Анатолія Пашкевича,8/10 в м.Черкаси?". Провадження у справі зупинено на час проведення судової експертизи. 
Відповідачем 25.04.2024 в справу подано клопотання про доповнення питань експерту щодо фактичного використання відповідачем земельних ділянок по пров.Анатолія Пашкевича, 8/10 в м.Черкаси (вх.суду №7029/24 від 25.04.2024; том 3 а.с.82-85). 
Від Черкаського відділення Київського НДІСЕ в суд надійшло клопотання про погодження строків проведення експертизи понад 90 днів та додаткове клопотання експертів про надання додаткових документів для проведення експертизи (вх.суду №7259/24 від 30.04.2024; том 3 а.с.90-93). 
Ухвалою суду від 01.05.2024 поновлено провадження у справі.
Позивач не погодився з призначенням судом судової земельно-технічної експертизи та подав апеляційну скаргу на ухвалу суду від 02.04.2024 (том 3 а.с.106-116). 
Відповідач 18.06.2024 подав у справу відзив на апеляційну скаргу позивача (том 3 а.с.142-152).
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 апеляційна скарга заявника (міська рада) щодо призначення судової експертизи залишена без задоволення, ухвала суду від 02.04.2024 – без змін (том 3 а.с.173-185). Справу повернуто в Господарський суд Черкаської області за належністю. 
Відповідачем 09.09.2024 подано в справу заяву щодо необхідності перевірки судом підставності заяви позивача про збільшення позовних вимог (вх.суду №13915/24 від 09.09.2024; том 3 а.с.197-205). 
В підготовчому засіданні суду 12.09.2024 представник відповідача заявив про необхідність звернення до іншої експертної установи, оскільки в Черкаському відділенні Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз відсутній експерт по спеціальності "землеустрій". Проведення підготовчого засідання відкладено на 26.09.2024. 
Відповідачем 25.09.2024 в справу подано клопотання про зміну експертної установи (вх.суду №14828/24 від 25.09.2024; том 3 а.с.214-224) з Черкаського відділення Київського НДІСЕ на ТОВ "ГІСМАП".
Позивач письмово заперечив проти клопотання відповідача щодо зміни експертної установи (вх.суду №14847/24 від 26.09.2024; том 3 а.с.226-232). 
Ухвалою суду від 26.09.2024 – задоволено клопотання відповідача від 24.04.2024 №40 (вх.суду №7029/24 від 25.04.2024) – доповнено визначений в пункті 2 резолютивної частини ухвали від 02.04.2024 у даній справі перелік питань на вирішення експертизи питанням 3 наступного змісту: "3. В яких розмірах (площа, га) і межах (координати) Товариство з обмеженою відповідальністю "Круг-Будкомплект" фактично використовувало та використовує земельну ділянку з кадастровим номером 7110136400:05:028:0070, розташовану за адресою: провулок Анатолія Пашкевича,8/10, м.Черкаси (з визначенням обмежень та заборон)?"; проведення земельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою суду від 02.04.2024, доручено Товариству з обмеженою відповідальністю "ГІСМАП" (м.Черкаси, вул.Небесної Сотні,5, приміщення №82, код ЄДРПОУ 44371982) (том 3 а.с.236-245).
03.10.2024 за вих.суду №925/1081/20/11922/2024 справу №925/1081/20 направлено для проведення експертизи Товариству з обмеженою відповідальністю "ГІСМАП".
30.04.2025 за вх.№6797/25 в суд надійшов висновок судового експерта Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІСМАП" Окрепки А.І. від 07.02.2025 №0702/25 з результатами проведення судової земельно-технічної експертизи (том 5 а.с.1-39).
За висновком експертизи на спірній земельній ділянці з кадастровим номером 7110136400:05:028:0070 по пров.Анатолія Пашкевича, 8/10 в м.Черкаси експертом визначені обмеження у використанні земельної ділянки відповідно до додатку №6 "Порядку ведення Державного земельного кадастру", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, а саме:
- територія в червоних лініях (код 06.01.1), площею 0,4856 га;
- зона особливого режиму забудови (території в блакитних лініях (код 06.01.03) площею 5,0097 га;
- охоронна зона навколо (уздовж) об`єкта енергетичної системи (код 01.05) площею 2,5800 га (охоронна зона в розмірі 20 метрів для ліній електропередач високої напруги – 110 кВ);
- охоронна зона навколо інженерних комунікацій (теплотраса) (код 01.08) площею 0,2379 га;
- охоронна зона навколо (уздовж) об`єкта енергетичної системи (код 01.05) площею 0,0586 га (охоронна зона в розмірі 10 метрів для ліній електропередач низької напруги – 3-20 кВ); 
- охоронна зона навколо інженерних комунікацій (газопостачання) (код 01.08) площею 0,2235 га;
- охоронна зона навколо інженерних комунікацій (газопостачання) (код 01.08) площею 0,5279 га;
- охоронна зона навколо інженерних комунікацій (водовідведення) (код 01.08) площею 0,2379 га;
- охоронна зона навколо інженерних комунікацій (водопостачання) (код 01.08) площею 0,5088 га;
- охоронна зона навколо інженерних комунікацій (водопостачання) (код 01.08) площею 0,03960 га;
- санітарно-захисна смуга навколо промислового об`єкта від хімічного підприємства ПрАТ "Азот" (код 03.01) площею 0,3626 га.
Площа і координати охоронних зон ЛЕП на земельній ділянці з кадастровим номером 7110136400:05:028:0070, розташованій за адресою: провулок Анатолія Пашкевича, 8/10 в м.Черкаси, зазначені на малюнках 7, 10-15, 17 дослідницької частини експертизи та в додатках 2-11 до висновку.
У зв`язку з наявністю на земельній ділянці площею 5,0097 га з кадастровим номером 7110136400:05:028:0070 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств (код КВЦПЗ земельної ділянки 11.03), розташованої за адресою: Черкаська області, м. Черкаси, провулок Анатолія Пашкевича, 8/10 - охоронної зони навколо (уздовж) об`єкта енергетичної системи, підприємство як користувач земельної ділянки при провадженні господарської та іншої діяльності (вчинення дій) на землях охоронних зон об`єктів енергетики зобов`язане дотримуватися спеціального режиму їх використання, обмежень та обтяжень, встановлених Законом України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів" від 09.07.2010 №2480-VI, ДСТУ EN 50160:2023 Характеристики напруги електропостачання в електричних мережах загальної призначеності (EN 50160:2022, IDT), Правила охорони електричних мереж, затверджених Постановою КМУ від 27.12.2022, №1455 тощо. 
Під час виїзду судовим експертом Окрепка А.І. проведено огляд, фотофіксацію земельної ділянки площею 5,0097 га з кадастровим номером 7110136400:05:028:0070, що розташована за адресою: провулок Анатолія Пашкевича, 8/10 в м.Черкаси, та встановлено, що Товариство "Круг –Будкомплект" фактично використовувало та використовує земельну ділянку площею лише 2,4297 га, оскільки частина земельної ділянки площею 2,5800 га знаходиться під стихійною дерево-чагарниковою рослинністю; також на ділянці знаходяться опори електропередач (ЛЕП), що унеможливлює фактично використовувати всю територію ділянки за її цільовим призначенням (додаток №12 фототаблиці). Згідно з відомостями з ЄДРПОУ основним видом діяльності ТОВ "Круг-Будкомплект" є виготовлення виробів з бетону (тротуарної плитки, бордюрів, стінових блоків) та бетонних розчинів, готових до використання. Технологічний процес виготовлення вищеназваної продукції вимагає наявності відповідних виробничих будівель та споруд для розміщення і обслуговування обладнання та механізмів для її виготовлення, складських приміщень та майданчиків для зберігання готової продукції, матеріалів для її виготовлення (піску, відсіву, цементу), а наявність високовольтних повітряних ліній електропередачі ПЛ-110 кВ "Черкаси-Черкаська ТЕЦ" та ПЛ-110 кВ "Черкаси-Поляна", які на металевих конструкціях знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером 7110136400:05:028:0070 не дозволяють організувати цей технологічний процес виготовлення виробів з бетону (том 5 а.с.18 зворот-19). 
Ухвалою суду від 12.05.2025 поновлено провадження у справі; проведення підготовчого засідання призначено на 05.06.2025; запропоновано сторонам до дня підготовчого засідання ознайомитись з матеріалами та висновком експертизи та подати суду пропозиції по судовому розгляду справи із врахуванням висновку судового експерта Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІСМАП" Окрепки А.І. від 07.02.2025 №0702/25.
До дня судового засідання 05.06.2025 від учасників справи надійшли документи:
від позивача – письмові пояснення від 29.05.2025 (вх.суду №8394/25 від 29.05.2025) щодо висновку судового експерта Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІСМАП" Окрепкої А.І. від 07.02.2025 №0702/25;
від відповідача – 1) уточнений відзив від 22.05.2025 (вх.суду №8021/25 від 22.05.2025) із запереченнями проти висновку судового експерта;
2) клопотання від 03.06.2025 (вх.суду №8588/25 від 03.06.2025) про виклик судового експерта Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІСМАП" Окрепки А.І. для надання роз`яснень та відповідей на запитання учасників справи щодо висновку від 07.02.2025 №0702/25, складеного за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи.
Ухвалою суду від 05.06.2025 задоволено клопотання відповідача, проведення підготовчого засідання (з метою підготовки останнім переліку запитань для експерта Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІСМАП" Окрепки А.І.) відкладено на 24.06.2025.
До дня судового засідання 24.06.2025 від учасників справи надійшли документи:
від позивача – заява від 20.06.2025 про збільшення розміру позовних вимог (вх.суду №9501/25 від 20.06.2025), мотивована донарахуванням відповідачу за використання земельної ділянки під належним йому нерухомим майном без сплати позивачу коштів за таке фактичне користування безпідставно утриманих грошових коштів - у розмірі 2096161,49 грн за період з 01.02.2023 до 21.05.2025, у зв`язку з чим загальний розмір вимог до відповідача становить 5894325,74 грн;
від відповідача – 1) заява від 20.06.2025 (вх.суду №9488/25 від 20.06.2025) із переліком питань судовому експерту Окрепка А.І.; 2) письмові пояснення від 13.06.2025 (вх.суду №9155/25 від 16.06.2025).
В зв`язку з оголошеною масованою повітряною тривогою в Україні проведення підготовчого засідання 24.06.2025 відкладено до 08.07.2025. 
В справу надійшов письмовий відзив відповідача на заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог – вх.суду №10035/25 від 01.07.2025.
В підготовчому засіданні 08.07.2025 представник позивача підтримав вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог до відповідача до 5894325,74 грн (том 5 а.с.109-112) за період стягнення з 01.02.2023 до 21.05.2025, з посиланням на право позивача на збільшення розміру позовних вимог до закриття підготовчого провадження (приписи ст.ст.42, 46 ГПК України). 
Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви позивача від 20.06.2025 з мотивів одночасної зміни позивачем предмета та підстави позову, що є неприпустимим за нормами ГПК України. Просив суд відмовити в прийнятті заяви позивача від 20.06.2025.
Одночасно представник відповідача наполягав на виклику та допиті в засіданні суду експерта ТОВ "ГІСМАП" Окрепки А.І. щодо проведеної судової земельно-технічної експертизи від 17.02.2025, та сформулював питання експерту (заява від 20.06.2025, том 5 а.с.128-130) для надання ним відповідей. 
Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання відповідача про виклик та допит експерта-землеупорядника в судовому засіданні та взагалі ставить під сумнів загальний висновок судової земельно-технічної експертизи №1702/25 від 07.02.2025 у справі. Свої доводи та міркування щодо висновків експертизи позивач виклав у письмових поясненнях від 29.05.2025 (вх.суду №8394/25 від 29.05.2025; том 5 а.с.68-80). Натомість свого експертного висновку з запропонованих питань позивач суду та відповідачеві не надав. 
Ухвалами суду: (зокрема) від 08.07.2025 – прийнято до розгляду заяву позивача від 20.06.2025 (вх.суду №9501/25 від 20.06.2025) про збільшення розміру позовних вимог та постановлено надалі здійснювати розгляд справи з вимогами про стягнення з відповідача 5894325,74 грн безпідставно утриманих коштів (в розмірі орендної плати за землю за період з 01.02.20023 до 21.05.2025); закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судове засідання 28.08.2025; від 28.08.2025 та 22.09.2025 – проведення судового засідання відкладено на 22.09.2025 та 18.11.2025 (відповідно).
18.11.2025 проведення судового засідання відкладено на 10.12.2025.
10.12.2025 судове засідання відкладено на 12.01.2026 у зв`язку з відключенням енергопостачання адмінприміщення Господарського суду Черкаської області, неможливістю повної технічної фіксації ходу судового процесу. 
На адресу судового експерта Окрепки А.І. направлено перелік питань відповідача для підготовки відповідей до дня судового засідання (в тому числі): 
- чи розташовані на спірній ділянці кадастровий номер 7110136400:05:028:0070 високовольтні лінії електропередач?
- чи дозволяє наявність високовольтних ліній електропередач використання земельної ділянки з кадастровим номером 7110136400:05:028:0070 за її цільовим призначенням? 
- чи стосується висновок експерта щодо використання земельної ділянки площею 5,0097 га з кадастровим номером 7110136400:05:028:0070 всієї площі ділянки чи її окремої частини?
12.01.2026 на момент проведення судового засідання відсутнє енергоживлення приміщення суду та оголошена масована повітряна тривога по Черкаському регіону. Представники сторін з міркувань безпеки не допущені в приміщення суду і їм запропоновано перейти в укриття. Розгляд справи відкладено на 26.01.2026. В зв`язку з відсутністю енергопостачання приміщення суду проведення судового засідання відкладено на 09.02.2026. 
В судовому засіданні 09.02.2026 суд продовжив дослідження доказів у справі. Розгляд справи відкладено на 24.02.2026. 
В судовому засіданні 24.02.2026 суд закінчив дослідження наявних доказів у справі. За результатами дослідження доказів представник відповідача підтримує висновки судової земельно-технічної експертизи "№0702/25 від 07.02.2025 (том 5 а.с.2-39), проведеної судовим експертом Окрепкою А.І. Представник позивача не погоджується з висновками експертного дослідження та наполягає на повному задоволенні позовних вимог. Свого експертного висновку з цих питань представником позивача не запропоновано. Представник позивача не заявляв суду про призначення повторної чи комплексної судової експертизи. 
Представник відповідача наполягає на задоволенні його клопотання від 20.06.2025 (вх.суду №9488/25 від 20.06.2025, том 5 а.с.128) щодо виклику в судове засідання експерта ТОВ "ГІСМАП" Окрепки А.І. для отримання відповідей на запропоновані ним питання. Своє клопотання представник відповідача мотивує необхідністю спростування заперечень позивача щодо позиції відповідача, задавши перелічені питання експерту Окрепка А.І. в судовому засіданні.
Відповідно до приписів п.4 ст.69 ГПК України експерт зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом та роз`яснити свій висновок і відповісти на питання суду та учасників справи. За відсутності заперечень учасників справи експерт може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. У судовому засіданні експерт Окрепка А.І. надала розгорнуті відповіді на всі запропоновані питання відповідача. Невирішених питань в ході дослідження доказів не залишилось. Експерт у ході судового засідання ще раз підтвердив висновки, викладені в експертному дослідженні від 07.02.2025 у даній справі. 
Інших документів, доказів - в справу не подано. 
06.05.20206 в судовому засіданні заслухано слово учасників у дебатах і суд перейшов до стадії підготовки та ухвалення рішення з його проголошенням 26.05.2026. Учасникам запропоновано подати в справу текстові варіанти своїх виступів у судових дебатах.
За результатами судового розгляду 26.05.2026 судом проголошено та приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частину рішення відповідно до приписів ст.ст.233, 240 ГПК України. 
Оцінюючи пояснення учасників та докази сторін у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.
При підготовці та виготовленні тексту рішення суду судом використані загальноприйняті скорочення, які не можуть впливати на суть рішення, як то: Постанова КМУ – постанова Кабінету Міністрів України; ЗУ – Закон України; ЗК України – Земельний кодекс України; ГПК України – Господарський процесуальний кодекс України; ТОВ – Товариство з обмеженою відповідальністю; ПАТ – Публічне акціонерне товариство; ТЕЦ – ТеплоЕлектроЦентраль; ПЛ – повітряна лінія; ЛЕП – лінія електропередач; ЄДРПОУ – Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України або Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; м. – місто; вул. – вулиця тощо – виключно для процесуальної економії та спрощення набору тексту рішення. 
Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі. 
Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З урахуванням режиму воєнного стану та ймовірності повітряної тривоги в місті Черкаси у Господарському суді Черкаської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.
Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.
Суд відзначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується "процесуальна" справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) "Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece" від 06.07.2010 №54111/07).
Щодо юридичного статусу учасників справи: 
Позивач є самостійною юридичною особою за законом, органом місцевого самоврядування з присвоєнням ідентифікаційного коду, визначенням видів діяльності та внесенням даних в ЄДРПОУ (том 1 а.с.10-14). Позивач у спірних відносинах виступає як власник земельної ділянки комунальної власності в межах міста Черкаси. Діяльність позивача регламентована положеннями Конституції України та ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні". Орган влади чи місцевого самоврядування може діяти лише в спосіб, визначений законом, і не інакше – приписи ст.19 Конституції України. 
Відповідач є самостійною юридичною особою та суб`єктом господарювання на ринку промислового виробництва будматеріалів та супутніх послуг України, з присвоєнням ідентифікаційного коду ЄДРПОУ, визначенням та визначенням видів господарської діяльності в ЄДРПОУ (том 1 а.с.15-16). Відповідач у спірних відносинах виступає як користувач земельними ділянками комунальної власності (землі промисловості) та платник коштів в місцевий бюджет. Відповідач може здійснювати господарську діяльність лише в рамках правового поля за законодавством України та утримуватись від дій та порушення прав інших осіб – приписи ст.13 ЦК України. 
Третя особа є ліцензованим суб`єктом господарювання на енергетичному ринку України та експлуатує енергетичні мережі в межах Черкаської області з дотриманням правил безпеки експлуатації високовольтних енергетичних установок та магістральних ліній ЛЕП. Третя особа не є стороною спірних господарських взаємовідносин позивача та відповідача щодо використання земельної ділянки комунальної власності, але (як експлуатуюча організація зі спеціальним статусом) відповідає за дотримання необмеженим колом осіб охоронних зон ЛЕП та безпеки експлуатації магістральних ліній ЛЕП. 
Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ – положення ст.93 Цивільного кодексу України.
Предмет позову визначений самостійно позивачем як примусове стягнення з відповідача безпідставно утримуваних грошових коштів за використання земельних ділянок комунальної власності загальною площею 6,4151 га в сумі 5894325,74 грн за період з 01.08.2017 по 21.05.2025 – кондикційне зобов`язання з посиланням на приписи ст.1212 ЦК України. 
Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.
Предметом позову позивача є грошові вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по використанню земельних ділянок комунальної власності з кадастровими номерами: 7110136400:05:028:0069 та 7110136400:05:028:0070 - без письмового договору оренди – кондиційні (позадоговірні) зобов`язання. 
Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує неналежне виконання відповідачем зобов`язання з закону щодо оплатного використання земельних ділянок комунальної власності у своїй підприємницькій діяльності, у результаті чого відповідачем тривалий час безпідставно збережені грошові кошти в розмірі орендної плати за землю, які мали бути перераховані в місцевий бюджет. 
Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі вимог закону; неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання (кондикція); строк виконання зобов`язання (оплати); наявність порушеного права позивача, за захистом якого позивач звернувся з позовом в господарський суд.
Застосування судом норм процесуального права до спірних відносин:
Ст.4 ГПК України: Право на звернення до господарського суду. 1. Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
2. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
3. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб…
5. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною…
7. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.
Застосування судом норм матеріального права до спірних відносин: 
Згідно з приписами ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
ст.14. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно з нормами Цивільного кодексу України:
ст.11. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. 1. Цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки…
3. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. 
4. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. 
ч.1, 2 ст.13. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині;
ч.1-3 ст.509. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості;
ст.525. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;
ст.526. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;
Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
ст.1212. Загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. 1. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:
1) повернення виконаного за недійсним правочином;
2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;
3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;
4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
Відповідно до Господарського кодексу України (чинний на момент існування спірних господарських відносин):
ч.3 ст.5. Суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства;
ч.1 ст.173. Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку;
ч.1 ст.174. Господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання;
ч.1 ст.175. Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом;
ст.193. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Відповідно до Земельного кодексу України:
ст.122. 1. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб...
Згідно з ч.1, 2 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Відповідно до ч.1 ст.124 Земельного Кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.
Положеннями ст.116, 125 Земельного Кодексу України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Використання землі в Україні є оплатним – приписи Конституції України, Земельного кодексу України (ст.206), ЗУ "Про оренду землі" (ст.1). Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. 
Статтею 14 Податкового кодексу України передбачено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Оскільки відповідач не є власником і постійним землекористувачем земельної ділянки, то і не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку. Проте, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача - орендна плата (статті 14.1.72, 14.1.73 Податкового кодексу України).
Відповідно до абз.4 ч.1 ст.123 Земельного Кодексу України надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Згідно з нормами Закону України "Про оцінку земель":
абз.5 ст.5. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель;
ст.18. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років;
абз.2 ст.20. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель;
ст.23. /.../ Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.
Згідно з п.п.289.1 - 282.2 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік.
У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у період з 01.08.2017 по 21.05.2025 відповідач є власником споруд та нерухомості, що розміщені на земельній ділянці по пров. Анатолія Пашкевича,8/10 в м. Черкаси, кадастровий номер 7110136400:05:028:0070 площею 5,0097 га в межах міста, власником якої є позивач, однак між сторонами відсутні належним чином оформлені договірні відносини з приводу оренди спірної земельної ділянки у виді письмового двостороннього оплатного строкового консенсуального договору.
Однак Відповідач звернувся до позивача в установленому порядку з заявою та отримав дозвіл на розробку землевпорядної документації. Тобто наявне волевиявлення міської ради на передачу в строкове оплатне користування земельної ділянки суб`єкту господарювання під об`єктами його нерухомості за конкретно визначеною адресою. 
Щодо розрахунку позивачем заборгованості (вимоги): 
Розміри відсотків від грошової оцінки землі, що застосовуються для обчислення орендної плати за користування земельними ділянками на території м.Черкаси, визначаються в тому числі: 
"Про затвердження показників грошової оцінки земель міста Черкаси", затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 13.05.2010 №5-656; 
"Про плату за оренду землі", затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 13.05.2010 №5-657;
"Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території мста Черкаси", затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 22.01.2015 №2-672;
"Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території мста Черкаси", затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 25.06.2015 №2-1312 з відповідними змінами 2016-2017 років;
"Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території мста Черкаси", затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 27.06.2017 №2-2219;
"Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території мста Черкаси", затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 27.06.2019 №2-4690;
рішення Черкаської міської ради знаходяться у відкритому доступі, опубліковані на офіційному сайті Черкаської міської ради та відповідно до ст.3 Податкового кодексу України є актами податкового законодавства.
Для земельних ділянок, яким згідно КВЦПЗ присвоєно класифікація "інші землі" - розмір орендної плати за користування земельними ділянками на території м.Черкаси встановлено у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки таких земельних ділянок.
Згідно первинного витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 7110136400:05:028:0069 – від 17.08.2017 №448/0/25 нормативна грошова оцінка становить 47929159,42 грн (том 1 а.с. 31);
Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 7110136400:05:028:0069 – від 01.11.2019 №5083/0/25-19 нормативна грошова оцінка становить 4682652,26 грн (том 1 а.с.32);
Згідно первинного витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 7110136400:05:028:0070 – від 17.08.2017 №449/0/25 нормативна грошова оцінка становить 17877615,42 грн (том 1 а.с.29);
Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 7110136400:05:028:0070 – від 01.11.2019 №5089/0/25-19 нормативна грошова оцінка становить 17839781,52 грн (том 1 а.с.30);
При збільшення розміру позовних вимог позивач надавав відповідні розрахунки, які базуються на 3% ставці оплати за землю при використанні її без договору. 
Предметом спору у даній справі є кінцева вимога про стягнення з відповідача 5894325,74 грн безпідставно утриманих коштів за період з 01.08.2017 до 21.05.2025 – за використання земельної ділянки кадастровий номер 7110136400:05:028:0070 площею 5,0097 га та земельної ділянки кадастровий номер 7110136400:05:028:0069 площею 1,4054 га в підприємницькій діяльності.
Відповідач не довів належними первинними доказами сплату позивачеві заборгованості в сумі 5894325,74 грн (з призначенням платежу – "земельний податок з юридичних осіб за 2017-2025 роки"). Натомість вказав про неможливість повноцінного використання земельної ділянки з кадастровим номером 7110136400:05:028:0070 в зв`язку з наявністю обмежень та прав третіх осіб на комунікації, розміщені на ній, та визначення охоронних зон, що підтверджено висновком судової експертизи; заперечення не спростовано позивачем у належний спосіб та має бути враховано судом при прийнятті рішення.
Відповідно до ч.3 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, (провадження № 14-77цс18), а також від 13.02.2019 справа №320/5877/17 (провадження №14-32цс19) викладено правовий висновок про те, що за змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних – приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (див. також висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №922/3412/17 Провадження №12-182гс18).
Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.
Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно (частина перша статті 1212 Цивільного кодексу України).
До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (аналогічні висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17).
Тобто, незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під визначення Європейського суду з прав людини "виправдане очікування" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.
При цьому, суд зазначає, що відновлення порушених прав позивача за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач із належно оформленими правами на земельну ділянку.
Позивач правомірно просить застосувати до правовідносин сторін ст.1212 Цивільного кодексу України для стягнення з відповідача спірних грошових коштів за період з 01.08.2017 до 21.05.2025 (з урахуванням поданих суду заяв позивача про збільшення розміру позовних вимог за наступні періоди).
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України.
У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням ч.1 ст.21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. 
Відповідачем не надано суду доказів повної сплати позивачеві як власнику землі за користування землею за заявлений у позові період.
Отже, у разі коли особа користувалася земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України.
З огляду на викладене відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №917/1739/17).
Щодо способу захисту порушеного права.
Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. 
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань). 
Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (п.5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16). 
Водночас під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки; тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. 
Суд при прийнятті рішення також враховує та розділяє правові висновки, викладені в Постанові КЦС ВС від 21.08.2024 №462/7300/20 (61-3945св24): виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності, розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: "PLACUIT IN OMNIBUS REBUS PRAECIPUUM ESSE IUSTITIAE AEQUITATISQUE QUAM STRICTI IURIUS RATIONEM" яка означає "у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права". Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляд кожної конкретної справи. 
Суд враховує правові висновки постанови КЦС ВС від 23.10.2024 у справі №753/25081/21 (61-8693св), що цивільна справа має бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів а також правдивості твердження заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру. 
Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права; наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд зазначає, що сплата відповідачем заборгованості під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання суду та позивачеві доказів про проведення повного розрахунку з позивачем. 
При прийнятті рішення суд критично оцінює доводи відповідача щодо відсутності доказів формування спірної земельної ділянки, відсутності меж міста Черкаси, відсутності права позивача на стягнення заборгованості, оскільки доводи та заперечення відповідача спростовуються присвоєнням спірним земельним ділянкам кадастрових номерів, реєстрацією за Черкаською міською радою права на земельні ділянки в Єдиному державному реєстрі речових прав на майно, а також прямою вимогою закону про розмежування з 01.01.2013 земельних ділянок державної та комунальної власності в межах населеного пункту. Суд не враховує заперечення відповідача при прийнятті рішення. 
За вказаних обставин суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права, передбачений приписами ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України, однак позов підлягає до часткового задоволення: 
Оскільки при сформованій та зареєстрованій площі земельної ділянки з кадастровим номером 7110136400:05:028:0070 – 5,0097 га, – за висновком експерта (що не спростований позивачем у належний спосіб) може бути використана за призначенням лише ділянка площею 2,4297 га, що не містить перешкод, обтяжень та обмежень використання за цільовим призначенням правами третіх осіб, тому з заявленої позивачем вимоги про стягнення 5894325,74 грн заборгованості з плати за землю (за 5,0097 га) стягненню підлягає 2858742,69 грн (за 2,4297 га фактичного користування землею без правовстановлюючих документів) за адресою: пров. Анатолія Пашкевича, 8/10 в м. Черкаси – на користь позивача – Черкаської міської ради. 
Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу статті 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.
Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 ГПК України): 
- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили – з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);
- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010); 
- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29); 
- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).
Відповідно до п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покласти на відповідача в сумі 30586,57 грн судового збору та стягнути на користь позивача .
Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимог задовольнити частково.
1.1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Круг-Будкомплект" (м.Черкаси, пров.А.Пашкевича,8/1, код ЄДРПОУ 24419910) на користь міського бюджету м.Черкаси через Черкаську міську раду, м.Черкаси, вул.Б.Вишневецького,36, код ЄДРПОУ 25212542 (рахунок: UA658999980334119812000023759; одержувач платежу: ГУК у Черк.обл./тг м.Черкаси/18010600; код ЄДРПОУ: 37930566; Банк: Казначейство України (ЕАП); призначення платежу – орендна плата за землю з юридичних осіб) 
2858742,77 грн заборгованості. 
1.2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Круг-Будкомплект" (м.Черкаси, пров.А.Пашкевича,8/1, код ЄДРПОУ 24419910) на користь Департаменту фінансової політики Черкаської міської ради (м.Черкаси, вул.Байди Вишневецького,36, ідентифікаційний код 38764629, рахунок: UA628201720344250012000086317; банк отримувача: Держказначейська служба України, м.Київ; отримувач: Департамент фінансової політики Черкаської міської ради) 30586,57 грн судового збору.
Накази видати після набрання рішенням законної сили. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.
Повне рішення складено та підписано 16.06.2026 

Суддя Г.М.Скиба