ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року	Львів	Справа № 380/5867/25 пров. № А/857/32236/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача Обрізка І.М.,
суддів Іщук Л.П., Пліша М.А., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року, прийняте суддею Сидор Н.Т. у місті Львові, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернулася з адміністративним позовом до ГУ ПФУ у Запорізькій області, ГУ ПФУ у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Запорізькій області про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»; 
- зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області перевести на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби період проходження військової служби з 27.04.1976 по 06.05.1978 та період роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період роботи в органах місцевого самоврядування з 05.07.2001 по 01.05.2016 з дня звернення із заявою 05.03.2025 із врахуванням довідки №16 від 04.03.2025 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та довідки №17 від 04.03.2025 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, виданих Меденицькою селищною радою та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням виплачених сум; 
- зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області виплачувати пенсію із 05.03.2025 відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №16 від 04.03.2025 та №17 від 04.03.2025, виданих виконавчим комітетом Меденицької селищної ради.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області від 12.03.2025 №913130148896; зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період роботи в органах місцевого самоврядування з 05.07.2001 по 01.05.2016 та період проходження військової служби з 27.04.1976 по 06.05.1978; зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області повторно розглянути заяву від 05.03.2025 з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи частково позов, суд зазначив, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Суд звернув увагу на те, що згідно із пунктом 4 Порядку обчислення стажу державної служби, до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Таким чином, спростовуються твердження відповідачів щодо того, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування не зараховується до стажу державної служби (період з 05.07.2001 по 01.05.2016).
Водночас стаж, набутий після 01 травня 2016 на посадах державної служби зараховується до страхового стажу і відповідно до статті 90 Закону № 889-VІІІ слугує підставою для призначення пенсії та обрахунку її розміру у відповідності до Закону №1058-IV. 
Відтак, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині зарахування до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період роботи з 02.05.2016 по 01.12.2020 є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Щодо періоду проходження військової служби, то пунктом 3 Порядку передбачено, що до стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.
Відтак, період проходження позивачем військової служби з 27.04.1976 по 06.05.1978 також слід зарахувати до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Щодо зобов`язання перевести позивача на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ, із урахуванням долучених довідок, то така вимога є передчасною.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ПФУ у Запорізькій області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не встановив, що основним критерієм, за яким визначається можливість зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії згідно ст.37 Закону №3723-ХІІ, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу державного службовця.
Суд не дійшов вірного висновку у тому, що дія Закону № 889-VIII у відповідності до п.11 ст.3 даного Закону не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування.
Суд першої інстанції хибно вважає, що період роботи позивача з 04.07.2001 по 01.05.2016 на посаді, що належить до посади органів місцевого самоврядування необхідно зарахувати до стажу державної служби.
Зазначений період перебування на посаді, що належить до посади органів місцевого самоврядування до стажу державної служби не зараховано, так як він не належать до посад органів державної служби, що судом було оцінено критично.
Стосовно зарахування до державної служби періоду проходження військової служби, то основним критерієм, за яким слід визначати можливість зарахування того чи іншого періоду роботи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу.
Виходячи з вищевикладеного, не може бути зараховано до стажу державної служби який дає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ період проходження позивачем строкової військової служби позивача в радянській армії з 27.04.1976 по 06.05.1978, що судом не було встановлено.
Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою відмовити в позові.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку і отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування».
05.03.2025 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком як державному службовцю.
ГУ ПФУ в Запорізькій області розглянуло подану заяву за принципом екстериторіальності та прийняло рішення від 12.03.2025 №913130148896, яким відмовило у переході на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу».
У рішенні зазначено, що позивач має 3 роки 2 місяці 18 днів стажу державної служби (з 17.04.998 по 04.07.2001).
Також звернуто увагу, що з 04.07.2001 по 01.12.2020 позивач обіймав посади посадової особи місцевого самоврядування, в тому числі виборні посади, які відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ з 05.07.2001 не враховується до стажу державної служби.
Відтак, позивачу до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, не зараховано період його роботи в органах місцевого самоврядування, починаючи з 05.07.2001.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» № 889-VIII (далі як і раніше – Закон № 889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016.
Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі як і раніше – Закон № 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Положеннями пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 вказаного Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Таким чином, за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 04.04.2018 №822/254/18, від 15.12.2020 у справі № 560/2398/19, від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17.
Стаж державної служби обчислюється згідно Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим Постановою КМ №229 від 25 березня 2016 (далі як і раніше – Порядок №229).
Відповідно до пункту 6 цього Порядку стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності «нового» Закону України «Про державну службу» обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону.
Згідно пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Тобто, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 повинно здійснюватися відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 3 травня 1994 (далі – Порядок №283).
Згідно з п. 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування. Цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.
До стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Також, пунктом 4 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Таким чином, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», входить до стажу державної служби.
Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №351/1792/17 та від 26.06.2018 у справі №735/939/17.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача необхідно зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області зарахувати до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період роботи позивача в органах місцевого самоврядування з 05.07.2001 по 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII).
З приводу позовної вимоги про зарахування до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період проходження військової служби, колегія суддів зазначає наступне.
Записами військового квитка позивача підтверджено факт проходження останнім військової служби у період з 27.04.1976 по 06.05.1978
За приписами пункту 3 Порядку № 283 до стажу державної служби включається також: час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.
Згідно із частиною першою статті 2 Закону України № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною першою статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Отже, час проходження служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях України та колишнього СРСР підлягає врахуванню до стажу державної служби (аналогічних висновків Верховний Суд дійшов у постановах від 03.07.2018 у справі № 569/350/17, від 27.12.2019 у справі № 500/2565/18).
Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що період проходження позивачем військової служби з 27.04.1976 по 06.05.1978 також слід зарахувати до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відтак, колегія суддів не надає оцінки судовому рішенню в частині відмови у задоволенні позовних вимог.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову у вказаній вище частині.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у справі №380/5867/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	М.А. Пліш