Справа№932/4330/26
Провадження №2-о/932/63/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді Стадченко О.В., при секретарі Маховій А.М., за участю заявника ОСОБА_1 , представника заявника Жиркевич Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Дніпро у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Жиркевич Юлія Андріївна, заінтересована особа: Часовоярська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат Жиркевич Ю.А., в інтересах та від імені ОСОБА_1 , звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документа - договору дарування від 21 березня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №359, на будинку АДРЕСА_1 . В обгрунтування заяви представник заявника зазначила, що при укладенні договору дарування житлового будинку від 21 березня 2003 року було допущено помилку у написанні прізвища заявниці, що у подальшому створило перешкоди у реалізації нею права власності на належне майно.
Так, у вказаному договорі дарування прізвище заявниці зазначено як « ОСОБА_2 », тоді як відповідно до паспорта громадянина України, виданого 16.12.2019 року органом 1420, її прізвище правильно зазначено як « ОСОБА_3 ». У зв`язку з наявністю розбіжностей між правовстановлюючим документом та документом, що посвідчує особу, заявниця не має можливості повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном.
Також представник заявника зазначила, що при зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради заявниці було відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно.
Як зазначено у рішенні державного реєстратора, із заявою про державну реєстрацію звернулася « ОСОБА_4 », яка надала копію договору дарування, посвідченого Часів-Ярською державною нотаріальною конторою, відповідно до якого право власності на об`єкт нерухомого майна набувала « ОСОБА_5 ». Разом з тим, згідно з відомостями Реєстру прав власності на нерухоме майно власником спірного будинку також зазначена « ОСОБА_5 », що унеможливлює проведення реєстраційних дій щодо майна заявниці.
Представник заявника вважає, що причиною розбіжності у прізвищі заявниці є неправильний переклад її прізвища з російської на українську мову. Внаслідок такої помилки, у заявника виникли невідповідності між документами, що посвідчують особу та правовстановлюючим документом. Тому заявник вимушена звернутись до суду з даною заявою з проханням встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, договору дарування від 21 березня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 359, на частину будинку АДРЕСА_1 . 
Посилаючись на зазначене, представник заявника просить суд встановити факт належності ОСОБА_1 договору дарування від 21 березня 2003 року, зареєстрованого реєстрі за №359, що надасть заявниці можливість у подальшому безперешкодно реалізовувати свої права щодо належного їй нерухомого майна.
Представник заявника і заявник у судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити, встановивши факт належності заявнику правовстановлюючого документу - договору дарування від 21 березня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 359, на частину будинку АДРЕСА_1 .
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, 14.04.2026 надав до суду заяву, в якій просив розглядати заяву за його відсутності. Просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 27).
Суд, дослідивши та оцінивши докази, які наявні в матеріалах справи, заслухавши учасників, приходить такого висновку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України доказами у цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).
Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до положень п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по –батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по –батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначених у свідоцтві про народження або в паспорті. 
У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Судом встановлено, що відповідно до договору дарування будинку від 21 березня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Часів-Ярської державної нотаріальної контори Янюк С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 359, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийняли у дар житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , на земельній ділянці Часів-Ярської ради, площею 405 кв. м., у рівних долях кожний (а.с. 10).
Відповідно до копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.04.2023 прізвище заявника вказано як « ОСОБА_8 » (а.с.12). Прізвище зазначене в копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України, а саме: « ОСОБА_9 »(а.с.9).
Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_10 №79635077 від 26 червня 2025 року, із заявою про державну реєстрацію звернулася « ОСОБА_4 », яка надала копію договору дарування, посвідченого Часів-Ярською державною нотаріальною конторою, відповідно до якого право власності на об`єкт нерухомого майна набула « ОСОБА_5 ». Разом з тим, згідно з відомостями Реєстру прав власності на нерухоме майно власником спірного будинку також зазначена « ОСОБА_5 », що стало підставою для відмови у проведенні реєстраційних дій щодо майна заявниці (а.с. 16-17).
У вказаному договорі дарування прізвище заявниці зазначено, як « ОСОБА_8 » через літеру «е», що не збігається із прізвищем заявника, яке зазначене у паспорті громадянина України « ОСОБА_1 » як « ОСОБА_9 » через літеру «є».
Вказані розбіжності у написанні прізвища заявника у правовстановлюючому документі перешкоджають останній володіти, користуватися та розпоряджатися власним нерухомим майном.
Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, оцінивши їх з точки зору належності, достатності, достовірності і взаємозв`язку, суд дійшов до висновку про те, що факт належності заявнику договору дарування від 21 березня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №359, на будинку АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження під час розгляду справи судом.
Встановлення факту належності правовстановлюючого документа договору дарування необхідно заявнику для реалізації її права на розпорядження цим нерухомим майном.
Оскільки в іншому порядку встановити такий факт неможливо, суд, з метою захисту прав заявника задовольняє його заяву.
Відповідно до ч. 7ст.294 ЦПК України судові витрати залишаються за заявником.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265, п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Жиркевич Юлія Андріївна, заінтересована особа: Часовоярська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу – задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, виданий 16.12.2019 р., орган що видав – 1420, Договору дарування від 21 березня 2003 року №359 на будинку АДРЕСА_1 . 
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_3 .
Заінтересована особа: Часовоярська міська рада, ЄДРПОУ – 04052867, адреса місцезнаходження: Донецька область, м. Часів Яр, вул. Незалежності, буд. 1. 

Суддя:          О.В. Стадченко