МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ

В И Р О К 
іменем України
Справа № 210/2377/25 
Провадження № 1-кп/210/277/26 
29 квітня 2026 року        
Металургійний районний суд міста Кривого Рогу в складі: Головуючої - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 
сторони кримінального провадження, які приймають участь у судовому розгляді: прокурор Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 15 січня 2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12025041230000243 щодо:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянин України, неодружений, має середню освіту, працює СтальСервісГруп газоелектрозварник, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 11.09.2025 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 382 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік. 
- 23.03.2026 Металургійним районним судом міста Кривого Рогу за ч. 3 ст. 382 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України допризначеного покарання по даному вироку частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 11.09.2025 року і остаточно призначено до відбування 3 (три) роки 1 місяць позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувано з моменту затримання.
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України.
та Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 –
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2023 року по справі № 211/324/23, яка вступила в законну силу 05 квітня 2023 року, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
В подальшому, ОСОБА_5 будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, без посвідчення водія достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, за наступних обставин.
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09 вересня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці сів за кермо транспортного засобу «ВАЗ 2106», номерний знак « НОМЕР_1 »
У подальшому, ОСОБА_5 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, використовуючи вказаний транспортний засіб в особистих цілях, здійснював керування останнім.
Так, 09.09.2023 о 09:34 поблизу буд. 4 по вул. Буніна в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу ОСОБА_5 здійснював керування транспортним засобом «ВАЗ 2106», номерний знак « НОМЕР_1 » будучи позбавленим права керування транспортним засобом. У зв`язку з чим відносно ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
У подальшому, постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року по справі № 211/5951/23, яка вступила в законну силу 17 жовтня 2023 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17 вересня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці сів за кермо транспортного засобу «ВАЗ 2106», номерний знак « НОМЕР_1 ».
У подальшому, ОСОБА_5 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, використовуючи вказаний транспортний засіб в особистих цілях, здійснював керування останнім.
Так, 17.09.2024 о 21:24 поблизу буд. 20 по вул. Соборності в Металургійному районі м. Кривого Рогу ОСОБА_5 здійснював керування транспортним засобом «ВАЗ 2106», номерний знак « НОМЕР_1 » будучи позбавленим права керування транспортним засобом. У зв`язку з чим відносно ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
У подальшому, постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2024 року по справі № 210/5565/24, яка вступила в законну силу 19 жовтня 2024 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України за ознаками «умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили».
Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.
24 квітня 2025 року у кримінальному провадженні №12025041230000243, відомості про яке внесено до ЄРДР 15 січня 2025року, укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №12025041230000243 від 15 січня 2025року, з одного боку, та між обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_4 .
Відповідно до угоди, обвинувачений ОСОБА_5 , повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого йому обвинувачення.
Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5  за ч. 1 ст. 382 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Також, сторони узгодили відповідно до ст. 75КК України звільнити обвинуваченого в частині основного покарання від відбування покарання з випробовуванням.
Відповідно до угоди, сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.
Підстави оскарження обвинувальними вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченим роз`яснено і є зрозумілими. 
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими. 
В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України - прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.
Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.
Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.
ОСОБА_5  підтримав укладення угоди, зазначив про її добровільність. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження не звертався. Обвинувачений беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.
ОСОБА_5  цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на їх користь. Наполягає на укладенні угоди, повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити угоду.
Прокурор угоду підтримав, оскільки вона відповідає вимогам закону.
Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.
Судом додатково досліджено: протоколи огляду документів, характеризуючий матеріал відносно обвинуваченого.
Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з вимогами частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У разі якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими, угода може бути укладена з одним (кількома) з підозрюваних чи обвинувачених (ч. 8 ст. 469 КПК України).
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, з урахуванням положень ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, тому за цією ознакою підпадає під дію ч. 4 ст. 469 КПК України.
Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Дії ОСОБА_5 за частиною 1 статті 382 КК України кваліфіковано правильно, за ними можливе укладення угоди.
Умови угоди не суперечать вимогам закону, відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень. Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів. Виконання обвинуваченими взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.
Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_5 , який будучи допитаним в суді підтвердив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, беззаперечно визнав свою вину, просив врахувати, що був військовослужбовцем, отримав поранення, та не встиг отримати посвідчення водія. Керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, оскільки цього вимагали життєві обставини - допомога батькам похилого віку. Зазначив, що наразі не допускає порушень. Про вчинок шкодує, щиро розкаюється.
На підставі викладеного, всебічно дослідивши обставини справи, суд визнає  ОСОБА_5 винуватим за частиною 1 статті 382 КК України за ознаками «умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили».
Щодо покарання.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення.
За вчинення кримінального правопорушення за частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України сторони домовились про покарання в межах встановленої санкцією статті у виді позбавлення волі строком в 3 (три) роки позбавлення волі та застосувати положення статті 75 КК України - звільнення обвинуваченого в частині основного покарання від відбування покарання з випробовуванням.
Покарання сторонами угод визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди. Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченому, суд враховує наступне.
Обвинувачений у судовому засіданні не виявив щирого каяття. При цьому, після укладання угоди про визнання винуватості, обвинувачений був двічі притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України. Крім того, обвинувачений не заперечує, що має штрафи за ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та заборгованість з їх сплати. Проте їх не сплачував за браком коштів та складною життєвою ситуацією. Враховуючи викладене, обставини, що пом"якшують покарання в ст. 66 КК України відсутні. 
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання – не встановлено. Судом встановлено, що обвинувачений на момент вчинення кримінального правопорушення не судимий. Проте, у подальшому був засуджений до реальної міри покарання.
Суд погоджується з узгодженою мірою покарання, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Остаточне покарання визначено в угоді з урахуванням статті 75, 76 КК України.
Частинами другою, третьою та четвертою статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, в тому числі, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
Суд враховує, що обвинувачений до укладання угоди про визнання винуватості судимостей не мав, працевлаштувався, а так само й умови угоди, тому вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком в один рік.
Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих статтею 76 КК України, слід зазначити, що частиною другою статті 75 КК України передбачена можливість суду приймати рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди, а також узгодження звільнення від відбування покарання з випробуванням. У цьому випадку суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тобто, тривалість іспитового строку та перелік обов`язків суд визначає самостійно з урахуванням характеру та тяжкості обвинувачення.
Враховуючи вищевикладене, та встановлені обставини, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені п. п.1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Крім того, після надходження угоди про визнання винуватості, та до її розгляду по суті, обвинувачений був двічі засуджений: 
1) 11.09.2025 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 382 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік. 
2) 23.03.2026 Металургійним районним судом міста Кривого Рогу за ч. 3 ст. 382 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України допризначеного покарання по даному вироку частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 11.09.2025 року і остаточно призначено до відбування 3 (три) роки 1 місяць позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. 
При визначенні остаточного покарання, суд керується правовим висновком ОП ККС ВС, викладеним у постанові від 01 квітня 2024 року справа № 183/6854/20 (провадження № 51-4885кмо23).
Приписами статті 70 КК визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів. Відповідно до частини 4 статті 70 КК, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання визначається за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У такому випадку за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.
При цьому, призначаючи покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК, суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окремий злочин. Він також не повинен ще раз призначати (дублювати) це покарання в новому (другому) вироку. У цьому разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК.
Водночас призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК має ряд особливостей, одна з яких полягає в тому, що в разі, коли особа засуджується до покарання, яке належить відбувати реально, а за наступним вироком звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Оскільки вирок Металургійного районного суду міста Кривого Рогу щодо ОСОБА_5 набрав законної сили і на момент призначення остаточного покарання в цьому провадженні залишався незмінним, то ухвалене рішення про реальне відбування покарання за попереднім вироком зберігає свою законну силу.
Якщо особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, за вироком суду було призначено покарання, яке ухвалено відбувати реально, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших кримінальних правопорушеннях, за які за новим вироком особі призначається покарання із застосуванням на підставі ст. 75 КК звільнення від відбування покарання з випробуванням, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання не застосовуються і кожний вирок - попередній, за яким особа має відбувати покарання реально, та новий, за яким її звільнено від відбування покарання з випробуванням, виконуються самостійно.
Оскільки у цьому провадженні суд затверджує угоду про визнання винуватості і застосовує покарання, не пов"язане з реальним відбуванням, то вироки підлягають самостійному виконанню. 
Мотиви ухвалення інших рішень
Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз відсутні. Речові докази відсутні. До обвинуваченого на стадії досудового розслідування не застосовувався запобіжний захід. Клопотань про застосування запобіжного заходу до набрання вироку законної сили від прокурора не надходило.
Підстав для застосування спеціальної конфіскації згідно з статтями 96-1 та 96-2 КК України не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.373, 469, 472, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 квітня 2025 року, укладену у кримінальному провадженні №12025041230000243, відомості про яке внесено до ЄРДР 15 січня 2025року, між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_6 , з одного боку, та між обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_4 
Визнати  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому узгоджене угодою про визнання винуватості покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбуття призначеного за цим вироком основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, встановивши іспитовий строк тривалістю в в 1 (один) рік.
Відповідно до п. п.1, п. 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,наступні обов`язки: періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання відраховувавти в порядку статті 165 КВК України - з моменту проголошення вироку.
Вирок Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 23.03.2026 року, яким ОСОБА_5 із застосуванням статті 71 КК України засуджений до 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки - виконувати самостійно. 
Запобіжний захід до набрання вироку законної сили не застосовувати .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу до Дніпровського апеляційного суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. 

Суддя:         ОСОБА_1