ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 
справа № 753/15085/25
провадження № 1-кп/753/1046/26
В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" травня 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді    ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, зокрема, 28 жовтня 2011 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 24 березня 2016 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю:
секретаря судового засідання   ОСОБА_3 ,
прокурора      ОСОБА_4 ,
обвинуваченого    ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 , діючи в умовах воєнного стану та повторно, 29 квітня 2025 року приблизно о 19 год. 00 хв., проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_5 , яка виглядала з вікна будинку та попросила його щоб він покликав когось з її сусідів на допомогу, оскільки вона випадково зачинилась у ванній кімнаті та не може самостійно вийти, після чого у нього виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, не маючи дозволу на прохід до будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу проник всередину будинку та піднявся на третій поверх, де з житлової кімнати повторно таємно викрав мобільний телефон ОСОБА_5 Xiaomi Redmi 13 Ice Blue, вартістю 5879 грн. 20 коп., та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд. 

У судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_2  свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що він є сусідом потерпілої і в той день вона його попросила допомогти. Він піднявся до неї в квартиру, де викрав її мобільний телефон марки Redmi, який у подальшому продав.
Також, останній зазначив, що повністю відшкодував шкоду потерпілій, просив врахувати його стан здоров`я. 

Оскільки обвинувачений  ОСОБА_2  у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорює фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. 
Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість  ОСОБА_2  у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням у житло.
При призначенні  ОСОБА_2  покарання, суд, ураховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, обставини вчинення правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний корисливий злочин, за даними облікової документації не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, відсутність обставин, що обтяжують покарання, щире каяття у вчиненому, що судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання, відшкодування шкоди, стан здоров`я, уважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі, але в мінімальних межах, передбачених санацією ч. 4 ст. 185 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
Підстав для застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України, як про це просив прокурор, суд не вбачає, оскільки його виправлення, ураховуючи викладене, а також те, що останній раніше вже звільнявся від відбування покарання з випробуванням, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки він продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що він вперто не бажає стати на шлях виправлення, ухилявся від суду, можливо лише за умови його ізоляції від суспільства.
Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України. 
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд 
у х в а л и в:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_2  вираховувати з дня його фактичного затримання, після вступу вироку в законну силу.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 
Суддя ОСОБА_1