Провадження № 1-кп/643/533/26 
Справа № 643/21797/25

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2026  м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 12025221170002300, внесеного до ЄРДР 02.08.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого: 28.03.2024 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць; 20.12.2024 ухвалою Бориспільського міського суду Київської області на підставі ст. 81-1 КК України звільнений від відбуття покарання на умовно-достроковий термін (невідбутий строк — 3 роки 8 днів) для проходження військової служби за контрактом у складі військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 1, 3 ст. 357, ч. 1, 2 ст. 361 КК України,

встановив:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винуватим у вчиненні яких визнається обвинувачений.
В ході судового розгляду встановлено, що  ОСОБА_4 01.08.2025 через мобільний застосунок «Blue System» встановив контакт із потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та домовився про зустріч за місцем його проживання. Того ж дня, приблизно о 20:30 год, ОСОБА_4 прибув до квартири потерпілого за адресою: АДРЕСА_2 , де перебував близько години. Приблизно о 21:30, під час виходу з квартири, в коридорі він побачив на стільці рюкзак із барсеткою ОСОБА_5 . У цей час у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел на таємне викрадення майна.
Діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 викрав барсетку, належну потерпілому, з особистими речами, а саме: мобільний телефон іPhone 12 Рrо Мах 256 Gb Silver пенсійне посвідчення; посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС; РНОКПП; військовий квиток; банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 .
Після цього ОСОБА_4 , утримуючи при собі барсетку із особистими речами потерпілого, залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на 15 400 грн. 
Своїми умисними діями  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.
Крім того, ОСОБА_4 , 01.08.2025 приблизно о 21 год 30 хв, точний час в ході судового розгляду не встановлений, перебуваючи неподалік буд. 34 по вул. Нескорених у м. Харкові, оглянув вміст барсетки ОСОБА_5 , яку раніше викрав та виявив: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 серія НОМЕР_3 ; пенсійне посвідчення ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_4 ; посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році серії НОМЕР_5 від 29.03.2019 на ім`я ОСОБА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_6 від 22.11.2002 на ім`я ОСОБА_5 ; військовий квіток серія ВП № 054315 від 08.10.1981.
У цей час ОСОБА_4 , діючи з раптово виниклим протиправним умислом, спрямованим на незаконне заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами, з метою приховування вчиненого кримінальною правопорушення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, залишив при собі вищезазначені документи.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 незаконно заволодів паспортом та іншими особистими документами на ім`я ОСОБА_5 , розпорядившись ними на власний розсуд.
Своїми умисними діями  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України, а саме, незаконне заволодіння паспортом або іншим важливим особистим документом.
Крім того, ОСОБА_4 , 01.08.2025 року приблизно о 21 год 30 хв, точний час в ході судового розгляду не встановлений, перебуваючи неподалік буд. 34 по вул. Нескорених у м. Харкові, оглянув вміст барсетки ОСОБА_5 , яку раніше викрав, і виявив банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 розрахунковий рахунок НОМЕР_7 держателем якої є ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння офіційним документом — банківською платіжною карткою, усвідомлюючи суспільно небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що зазначена картка є офіційним документом відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121 -ІІІ від 7 грудня 2000 року, діючи з метою її подальшого використання для заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_4 привласнив банківську платіжну картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 розрахунковий рахунок НОМЕР_7 , держателем якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Своїми умисними діями  ОСОБА_4 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив  кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, а саме, привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
Крім того, ОСОБА_4 , 01.08.2025 року приблизно о 21:36, після викрадення мобільного телефону іPhone 12 Рrо Мах 256 Gb Silver із SІМ-карткою ПрАТ «ВФ Україна» (номер НОМЕР_8 ), який потерпілий ОСОБА_5 використовував як фінансовий номер, виявив можливість отримувати на нього SМS-коди підтвердження інтернет-банкінгу. Використовуючи доступ до інтернету у телефоні, ОСОБА_4 зайшов через браузер на веб-сайт інтернет-банкінгу АТ «Ощадбанк», отримавши несанкціонований доступ до рахунку потерпілого, оскільки підтверджувальні SМS надходили на викрадений телефон. Діючи умисно та з корисливих мотивів, переглянувши залишок коштів, розпочав їх незаконне списання. 01.08.2025 о 21:41 та 21:43 ОСОБА_4 сформував і підтвердив два перекази на картку № НОМЕР_9 , держателем якої є ОСОБА_6 , на загальну суму 2 000 грн, тобто умисно здійснив втручання в роботу банківської системи і незаконне розпорядження грошовими коштами.
Своїми умисними діями  ОСОБА_4 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 КК України, а саме, несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.
Крім того,  ОСОБА_4 , 01.08.2025 року приблизно о 21:36, після викрадення мобільного телефону іPhone 12 Рrо Мах 256 Gb Silver із SІМ-карткою ПрАТ «ВФ Україна» (номер НОМЕР_8 ), який потерпілий ОСОБА_5 використовував як фінансовий номер, виявив можливість отримувати на нього SMS-коди підтвердження інтернет-банкінгу. Використовуючи доступ до Інтернету на телефоні, ОСОБА_4 зайшов через браузер на веб-сайт інтернет-банкінгу АТ «Ощадбанк», отримавши несанкціонований доступ до рахунку потерпілого, оскільки підтверджувальні SMS надходили на викрадений телефон. Діючи повторно, ініціював операцію зі зняття готівкових коштів із банківського рахунку ОСОБА_5 через банкомат.
01.08.2025 року о 21 год. 56 хв. та о 21 год. 58 хв. у банкоматі ПАТ КБ «ПриватБанк», | розташованому за адресою: м. Харків, вул. Нескорених, 28, він двічі здійснив зняття готівкових коштів у сумі 5 000 грн. кожного разу, на загальну суму 10 000 грн., тобто умисно, повторно, здійснив втручання в роботу банківської системи і незаконне розпорядження грошовими коштами.
Своїми умисними діями  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 361 КК України, а саме несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчинені повторно.
Крім того, ОСОБА_4 , 01.08.2025 о 21 год 41 хв, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Нескорених,28, в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення грошових коштів ОСОБА_5 , використовуючи раніше викрадену банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 держателем якої є ОСОБА_5 , та мобільний телефон іPhone 12 Рrо Мах неодноразово, здійснив такі операції:
Перекази коштів:
01.08.2025 о 21:41 — переказ 1000 грн на картку № НОМЕР_9 ( ОСОБА_6 );
01.08.2025 о 21:43 — ще один переказ 1 000 грн на ту саму картку.
Зняття готівки:
01.08.2025 о 21:56 — зняття 5 000 грн у банкоматі ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: вул. Нескорених, 28;
01.08.2025 о 21:58 — повторне зняття 5 000 грн у тому ж банкоматі.
Таким чином, ОСОБА_4 , використовуючи банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , держателем якої є ОСОБА_5 , викрав грошові кошти та заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 12000 грн.
Своїми умисними діями  ОСОБА_4 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

ІІ. Позиція обвинуваченого 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 1, 3 ст. 357, ч. 1, 2 ст. 361 КК України, визнав у повному обсязі.
Підтвердив, що наведені в обвинуваченні всі обставини вчинення злочину встановлено, а також наведено у обвинувальному акті вірно. Вважає можливим обмежитись його допитом та застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України, оскільки висунуте обвинувачення йому цілком зрозуміле, він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначених кримінальних правопорушень.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Прокурор  ОСОБА_3 підтримав обвинувальний акт щодо вчинення  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 1, 3 ст. 357, ч. 1, 2 ст. 361 КК України. Просив суд, з урахуванням думки обвинуваченого, здійснювати розгляд, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують обвинуваченого.
Суд, зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, повідомлення ним фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 .
При цьому, суд виходить з того, що злочини, вчинені обвинуваченим, не є складними, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні. Відтак, у даному випадку відсутні сумніви щодо добровільності й істинності позиції обвинуваченого з цього питання.

IV. Призначення покарання.
Дані про особу обвинуваченого.
Вивченням даних про особу  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що обвинувачений громадянин України, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимий.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання судом не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Застосовне законодавство.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).

Мотиви призначення покарання.
Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, а саме:
передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років.
передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.
передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.
передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 70 КК України визначити остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України визначити остаточне покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі.
Обвинувачений не висловив позицію щодо призначення йому покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, те, що обвинуваченийвчинив злочин не відбувши строк попереднього покарання та вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, що відповідатиме вимогам ст.50, 65 КК України, призначити ОСОБА_4 , покарання за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України у виді позбавлення волі, за ч. 1 ст. 361, ч. 1, ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі.
Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.03.2024 у справі № 750/3423/24 провадження 1-кп/646/812/2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Відповідно до ухвали Бориспільського міського суду Київської області від 20.12.2024 на підставі ст. 81-1 КК України ОСОБА_4 , 30.12.2024 звільнений з ДУ Бориспільська виправна колонія № 119 від відбуття покарання на умовно-достроковий термін для проходження військової служби за контрактом (невідбутий строк покарання становить 3 роки 8 днів). 
Відтак, при призначенні судом покарання у цьому кримінальному провадженні, суд зобов`язаний врахувати положення ст. 71 КК України, відповідно до якої, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку.
Судом запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі ч.15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд –

ухвалив:
Визнати  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. 
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. 
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. 
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. 
Відповідно до ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 81-1 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.03.2024 року до покарання призначеного за цим вироком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити остаточне покарання у виді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , обчислювати з моменту його фактичного затримання - 25 березня 2026 року.
На підставі ч. 5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк тримання під вартою (строк попереднього ув`язнення), виходячи із співвідношення, згідно якого одному дню тримання під вартою (попереднього ув`язнення) відповідає один день позбавлення волі.
Після набрання вироком законної сили речові докази по справі, а саме:
Речовий доказ носій інформації оптичний диск DVD-R об`ємом 4,7 Gb з файлом з назвою 18612-3 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ носій інформації оптичний диск DVD-R вх.2300 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ носій інформації оптичний диск DVD-R вх.15064328 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з обвинуваченого  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь держави, за проведення судової експертизи згідно акту № 12850 від 27.08.2025, витрати на залучення експерта під час проведення досудового розслідування у розмірі – 2544,48 (дві тисячі п`ятсот сорок чотири) гривні 48 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1