Справа № 486/200/26
Провадження № 2/486/789/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року        м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,
при секретарі Манзенко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,
учасники справи: позивач ОСОБА_1 , представники позивача ОСОБА_4 , Кокарєв А.П. (в режимі відеоконференції), відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представник відповідачів ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2026 року засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 , який діє через свого представника ОСОБА_4 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання онуки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 вересня 2021 року по справі №486/839/20, з 1/4 частки до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було укладено шлюб. До укладення шлюбу у них народилася дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 липня 2017 року у справі №486/654/17 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 був розірваний. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла.
Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 вересня 2021 року у справі №486/839/20 було задоволено позовну заяву батьків ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_11 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітньою дитиною та стягнення аліментів. ОСОБА_1 було позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено над малолітньою ОСОБА_12 опіку та призначено її опікунами бабусю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_3 аліменти на утримання онуки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2020 року і до повноліття дитини.
28 грудня 2022 року заступником начальника відділу Саратського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області було відкрито виконавче провадження №70623081 зі стягнення аліментів згідно з виконавчим листом №486/839/20, виданим стягувачу ОСОБА_13 05 жовтня 2021 року, та виконавче провадження №70623154 зі стягнення аліментів згідно з виконавчим листом №486/839/20, виданим стягувачу ОСОБА_14 05 жовтня 2021 року. Постановою від 07 лютого 2024 року дані виконавчі провадження були об`єднані у зведене виконавче провадження №74087579. Відповідно до розрахунків заборгованості у ВП №70623081 та ВП №70623154 зі сплати аліментів станом на 18 листопада 2025 року, наданих у відповідь на адвокатський запит, у ОСОБА_1 відсутня заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини. Аліменти розраховуються від середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості.
Зазначає, що підставами для зменшення розміру аліментів є зміна матеріального стану та сімейного стану платника аліментів, які згідно з практикою Верховного Суду є самостійними підставами для зменшення розміру аліментів.
Так, після ухвалення рішення судом та у період після відкриття виконавчого провадження позивач був офіційно працевлаштований, з липня 2022 року по лютий 2023 року в ПрАТ «Стальканат». У зв`язку з викладеним ОСОБА_15 не звертався з позовом до суду щодо зменшення аліментів. Проте, на теперішній час позивач офіційно не працевлаштований, займається підробітками та отримує мінливий дохід в середньому близько 10000 грн готівкою, щомісячно, з огляду на що його матеріальний стан не дозволяє утримувати ОСОБА_16 у визначеному судом розмірі без порушення балансу інтересів інших утриманців та самого платника. Заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_17 відсутня, але з урахуванням зміни його сімейного стану та мінливого доходу, після сплати аліментів у нього не вистачає коштів для задоволення власних потреб щодо харчування, медичних послуг, та інших базових потреб людини. Позивач не має на праві власності транспортних засобів, рахунків, відкритих як ФОП, що підтверджується відповідями на відповідні запити у виконавчому провадженні. Надані до матеріалів справи виписки АТ КБ «ПриватБанк» по карткових рахунках позивача за період з 01 січня 2025 року по 01 січня 2026 року свідчать про відсутність системних грошових надходжень, обігу коштів та будь-якої фінансово-господарської активності на зазначених рахунках. Надані банківські виписки підтверджують відсутність у ОСОБА_1 стабільного офіційного доходу, регулярних безготівкових надходжень та фінансових накопичень, що у сукупності з відсутністю у нього майна, транспортних засобів, підприємницької діяльності та відкритих рахунків як фізичної особи-підприємця свідчить про об?єктивне погіршення його матеріального стану. За таких обставин визначений судовим рішенням розмір аліментів у частці 1/4 від усіх видів доходу не відповідає реальним фінансовим можливостям позивача, створює надмірне фінансове навантаження та не забезпечує справедливого балансу між інтересами дитини, інших утриманців та самого платника аліментів, що є підставою для його зменшення відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України.
Крім того, 22 травня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_18 (прізвище після укладення шлюбу - Страйста) було укладено шлюб. 11 січня 2021 року, після пред`явлення позовної заяви про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, у ОСОБА_1 та ОСОБА_19 народилась дитина - ОСОБА_20 . ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_19 народилась друга дитина - ОСОБА_21 .
Позивач як батько зобов`язаний утримувати своїх дітей ОСОБА_22 та ОСОБА_21 до досягнення ними повноліття, а також свою дружину ОСОБА_19 до досягнення дитиною ОСОБА_21 трьох років. 
За домовленістю та згодою ОСОБА_19 позивач, з урахуванням п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, утримує дітей у розмірі 1/3 від свого заробітку (доходу) та, за домовленістю, утримує дружину в розмірі 1/6 від свого заробітку (доходу).
Отже, подальша сплата позивачем аліментів у розмірі, визначеному рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 вересня 2021 року у справі №486/839/20 ставить дітей ОСОБА_20 та ОСОБА_21 у нерівне становище порівняно зі ОСОБА_12 . 
Вищенаведені обставини зумовили також погіршення матеріального становища ОСОБА_11 , який заробляючи в середньому 10000 грн, щомісячно витрачає 2645,50 грн на утримання ОСОБА_17 , що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, та 3333,33 грн на утримання ОСОБА_20 та ОСОБА_23 , 1666,66 грн на утримання своєї дружини ОСОБА_19 . Отже, для забезпечення життєвих потреб позивача у нього фактично залишається 2354,51 грн.
З огляду на викладене, ОСОБА_24 не може утримувати ОСОБА_16 у визначеному судом розмірі без порушення балансу інтересів інших дітей та самого платника.
Ухвалою суду від 26 січня 2026 року позовна заява була залишена без руху. 
10 березня 2026 року недоліки було усунуто.
Ухвалою суду від 11 березня 2026 року відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
07 квітня 2026 року відповідачі надали відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що обставини викладені в позовній заяві не доведені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим дана позовна заява не підлягає задоволенню. Посилаючись на практику Верховного Суду, просили відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 .
Позивач та представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача ОСОБА_25 у судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав та обґрунтувань, викладених у ній. 
У судовому засіданні відповідачі  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_5 просила суд відмовити в задоволенні позову. Представник відповідачів зазначила, що з позивача стягуються аліменти лише на утримання ОСОБА_6 . Позивач участі у вихованні дитини не приймає. 
Суд, з`ясувавши позиції сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (дошлюбне прізвище ОСОБА_26 ) з 21 серпня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 липня 2017 року /а.с. 25, 26-27/.
ОСОБА_1 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 28/.
Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 24/.
Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області у справі №486/839/20 від 02 вересня 2021 року задоволено у повному обсязі позовну заяву ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітньою дитиною та стягнення аліментів. ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Южноукраїнська Миколаївської області. Встановлено над малолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та призначено її опікунами бабусю ОСОБА_27 та ОСОБА_10 . Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 аліменти на утримання онуки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2020 року і до повноліття дитини /а.с. 156-159/.
28 грудня 2022 року заступником начальника відділу Саратського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Цурканом Ю.А. було відкрито виконавче провадження №70623081 з виконання виконавчого листа №486/839/20, виданого 05 жовтня 2021 року стягувачу ОСОБА_13 , про стягнення зі ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 32-33/. 
Також, 28 грудня 2022 року заступником начальника відділу Саратського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Цурканом Ю.А. було відкрито виконавче провадження №70623154 з виконання виконавчого листа №486/839/20, виданого 05 жовтня 2021 року стягувачу ОСОБА_14 , про стягнення зі ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 38-39/.
Постановою від 07 лютого 2024 року вказані вище виконавчі провадження були об`єднані у зведене виконавче провадження №74087579 /а.с. 44-45/.
Відповідно до розрахунків заборгованості зі сплати аліментів станом на 18 листопада 2025 року по ВП №70623081 та ВП №70623154, у ОСОБА_1 відсутня заборгованість зі сплати аліментів /а.с. 35-37, 41-43/.
22 травня 2021 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_18 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвища чоловіка та дружини «Страйста» та « ОСОБА_28 », відповідно /а.с. 31/.
ОСОБА_1 та ОСОБА_19 є батьками ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с. 29, 30/.
Згідно відповіді на запит № 239664710 від 17 листопада 2024 року до Міністерства внутрішніх справ України у АСВП № 70623081, у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби /а.с. 46/.
Представником позивача до позовної заяви долучено витяг з Кабінету водія від 16 січня 2026 року, згідно з яким за ОСОБА_1 транспортний засіб не знайдено /а.с. 47-48/.
Відповідно до відповідей на запити № 239169882 від 14 листопада 2024 року та № 239664709 від 17 листопада 2024 року у АСВП № 70623081 до Державної фіскальної служби України, боржник за вказаним у запиті податковим номером 3127821416 на обліку в органах ДФС не перебуває /а.с. 49, 50/.
Згідно з довідкою Приватного акціонерного товариства «Стальканат» від 15 січня 2026 року № 06-05/ВП /а.с. 51/, ОСОБА_1 працював у ПрАТ «Стальканат» підсобним робітником ремонтно-будівельної дільниці з 18 липня 2022 року по 01 лютого 2023 року.
Представником позивача до позовної заяви долучені виписки АТ КБ «ПриватБанк» по карткових рахунках позивача за період з 01 січня 2025 року по 01 січня 2026 року, відповідно до яких у серпні 2025 року на рахунок позивача надійшли грошові кошти у сумі 5074,80 грн, а у листопада 2025 року – 300,00 грн /а.с. 52, 53/.
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта №460867657 від 20 січня 2026 року, здійсненого за параметрами запиту по РНОКПП НОМЕР_1 , відомостей щодо нерухомого майна не виявлено /а.с. 55/.
Також, представником позивача до позовної заяви долучено копію наказу Одеського закладу дошкільної освіти «Ясла-садок» № 306 Одеської міської ради №03-В від 09 січня 2026 року, про надання ОСОБА_19 , кухарю, відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 12 січня 2026 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 54/. 
Статтею 27 частинами 1 та 2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
В частині 1 ст. 3 Конвенції, наголошується, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України встановлено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В силу вимог ст. 182 СК України та роз`яснень, даних у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.
Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився у сторону погіршення матеріальний стан, оскільки на даний час він офіційно не працевлаштований, займається підробітками та отримує мінливий дохід в середньому близько 10000 грн готівкою щомісячно, та змінився сімейний стан, оскільки він одружився та у нього народилися ще двоє дітей.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22, від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22.
За приписами частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Сукупність вищенаведених обставин свідчить про те, що у житті позивача з моменту винесення рішення дійсно відбулися зміни сімейного стану, а саме, він одружився та у нього народилися ще дві дитини. 
Разом з тим, пред`являючи позовну заяву про зменшення розміру аліментів, позивач не надав доказів, що у нього, окрім змін у сімейному стані, суттєво погіршився матеріальний стан або погіршився стан здоров`я і ці зміни є підставою для суттєвого зменшення стягнутої суми аліментів з підстав, передбачених статтею 192 СК України.
Надані позивачем виписки АТ КБ «Приватбанк» по карткових рахунках, не підтверджують у цілому фінансовий стан позивача, оскільки останній і сам зазначає, що офіційно не працевлаштований і отримує грошові кошти готівкою. Суд критично ставиться до твердження позивача щодо отримання ним 10000 грн, оскільки доказів цього суду не надано. Крім того, позивач є працездатним і має можливість офіційно працевлаштуватися та отримувати заробітну плату.
Крім того, утримання позивачем дружини до досягнення дитиною трирічного віку носить тимчасовий характер.
Таким чином, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи той факт, що у позивача змінився сімейний стан, беручи до уваги необхідність забезпечення прав неповнолітніх дітей ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , рівність дітей, суд приходить до переконання, що є підстави для часткового задоволення позовних вимог та зміни розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, та вважає, що необхідно стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 аліменти на утримання онуки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.
Аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 23).
Керуючись ст.ст. 12, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 вересня 2021 року на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на утримання онуки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2020 року і до повноліття дитини.
Стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 аліменти на утримання онуки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.
Відкликати з виконання виконавчі листи видані Южноукраїнським міським судом Миколаївської області у справі №486/839/20 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 аліментів на утримання онуки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне ім`я відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Повне ім`я відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя      Г. А. Далматова