ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2026 р. Справа№ 927/306/26
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Колесника Р.М.
суддів: Сковородіної О.М. 
Горбасенка П.В. 

при секретарі судового засідання: Пічкур А.О.
за участю представників учасників справи: згідно з протоколом судового засідання

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманське»
на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 03.04.2026 (повний текст ухвали складено 03.04.2026)
у справі № 927/306/26 (суддя - Романенко А.В.)
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманське» 
до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області 
прo забезпечення позову до подання позовної заяви 

Короткий зміст оскаржуваної ухвали та мотиви її ухвалення

ТОВ «Гетьманське» (надалі також заявник) звернулось до Господарського суду Чернігівської області із заявою про забезпечення позову до його подачі у справі № 927/306/26 у спосіб: 1) заборонити Новгород-Сіверській міській раді Чернігівської області, Виконавчому комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, а також іншим фізичним та юридичним особам, здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду земельних ділянок, розташованих у Чернігівській області Новгород-Сіверського району, на території Печенюгівської сільської ради (за межами населених пунктів) за наступними кадастровими номерами: 7423688100:07:000:0301, площа ріллі 1,4783 га; 7423688100:07:000:0166, площа ріллі 2,5248 га; 7423688100:07:000:0278, площа ріллі 3,4931 га; 7423688100:07:000:0228, площа ріллі 2,5122 га; 7423688100:07:000:0116, площа ріллі 2,8923 га; 7423688100:07:000:0007, площа ріллі 2,5129 га; 7423688100:07:000:0233, площа ріллі 1,4782 га; 7423688100:07:000:0299, площа ріллі 1,4783 га; 7423688100:07:000:0060, площа ріллі 2,5132 га; 7423688100:07:000:0017, площа ріллі 2,5133 га; 7423688100:07:000:0103, площа ріллі 2,5129 га; 7423688100:07:000:0045, площа ріллі 2,5865 га; 7423688100:07:000:0146, площа ріллі 2,5126 га; 7423688100:07:000:0009, площа ріллі 2,5130 га; 7423688100:07:000:0145, площа ріллі 2,5150 га; 7423688100:07:000:0254, площа ріллі 2,5129 га.; 2) заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (у тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, стосовно земельних ділянок, розташованих у Чернігівській області Новгород-Сіверського району, на території Печенюгівської сільської ради (за межами населених пунктів), за наступними кадастровими номерами: 7423688100:07:000:0301, площа ріллі 1,4783 га; 7423688100:07:000:0166, площа ріллі 2,5248 га; 7423688100:07:000:0278, площа ріллі 3,4931 га; 7423688100:07:000:0228, площа ріллі 2,5122 га; 7423688100:07:000:0116, площа ріллі 2,8923 га; 7423688100:07:000:0007, площа ріллі 2,5129 га; 7423688100:07:000:0233, площа ріллі 1,4782 га; 7423688100:07:000:0299, площа ріллі 1,4783 га; 7423688100:07:000:0060, площа ріллі 2,5132 га; 7423688100:07:000:0017, площа ріллі 2,5133 га; 7423688100:07:000:0103, площа ріллі 2,5129 га; 7423688100:07:000:0045, площа ріллі 2,5865 га; 7423688100:07:000:0146, площа ріллі 2,5126 га; 7423688100:07:000:0009, площа ріллі 2,5130 га; 7423688100:07:000:0145, площа ріллі 2,5150 га; 7423688100:07:000:0254, площа ріллі 2,5129 га.
ТОВ «Гетьманське» у поданій заяві повідомило також суд про намір звернутись із позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 22.12.2018 № 001 щодо продовження строку його дії.
В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову до його подачі, заявник зазначив, що ним як орендарем за договором оренди землі від 22.12.2018 № 001, дотриманий порядок, передбачений статтею 33 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент укладення цього договору), для укладення цього договору оренди на новий строк, натомість Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області, не висунувши мотивованих заперечень, ухиляється від прийняття рішення щодо поновлення договору оренди перерахованих вище земельних ділянок на новий строк.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.04.2026 відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Гетьманське» від 01.04.2026 про забезпечення позову.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції мотивована наступним:
- з огляду на положення статей 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Наприклад, вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Це може бути продаж майна або підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання та інше;
- суд установив, що заява позивача про забезпечення позову не містить належного обґрунтування.

Короткий зміст апеляційної скарги 

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ТОВ «Гетьманське» зазначає про те, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, оскільки судом була допущена неповнота встановлення обставин справи, неправильне застосування та трактування норм матеріального права, неправильно оцінено подані докази, що призвело до неправильних висновків про відсутність необхідності забезпечення позову.

Позиція суду апеляційної інстанції 

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, представника скаржника, дослідивши доводи, наведені у апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.
Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту. Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. 
Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених ст. 137 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 зазначено, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову (п. 46 постанови). Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами (п. 47 постанови).
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення ефективного судового захисту порушених чи оспорюваних прав позивача та у подальшому виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення ефективного судового захисту та гарантії виконання майбутнього судового рішення.
Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).
Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся/має намір звернутися до суду, а також наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову (постанова Верховного Суду від 15.09.2021 у справі № 910/7013/20).
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачеві ефективний захист його порушених чи оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких він звернувся/має намір звернутися до суду, а також реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
З урахуванням вимог, передбачених ст.ст. 73, 74, 76 ГПК України, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
При цьому колегія суддів враховує викладений в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 висновок про те, що можливість відповідача в будь-який момент відчужити майно, яке знаходиться в його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів у контексті розгляду заяви про забезпечення позову, враховуючи саму природу та зміст спірних правовідносин, що склалися між сторонами, а також підстави їх виникнення, вважає, що сам факт наявності у Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області станом на момент розгляду даної справи нічим не обмеженого права в будь-який момент розпорядитись своїм майном, - земельними ділянками, які є предметом спору у даній справі, а також сам факт ймовірного порушення Новгород-Сіверською міською радою Чернігівської області, переважного права ТОВ «Гетьманське», як орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк за результатами розгляду листа-повідомлення про намір продовжити дію договору, вказує на вірогідну та потенційно встановлювальну за результатами вирішення судом першої інстанції спору у даній справі невідповідність дій Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області положенням ЗУ «Про оренду землі» та інших нормативно-правових актів.
На глибоке переконання колегії суддів, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має віднайти розумний баланс між інтересами орендаря, у добросовісності якого до моменту прийняття судом рішення підстав сумніватись немає, та інтересами орендодавцями, добросовісність якого до моменту прийняття судом рішення повинна перебувати під обґрунтованим сумнівом.
Наразі у апеляційного суду відсутні підстави ставити під сумнів добросовісність ТОВ «Гетьманське», коли як добросовісність Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, з огляду на обставини, що викладено заявником у заяві про забезпеченні позову є такою, що ставиться під розумний сумнів.
Отже, з огляду на вищезазначене, доцільність вжиття заходів забезпечення позову за заявою ініціатора позову вбачається більш виправданішим, ніж відмова у вжитті таких заходів керуючись інтересами Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, в першу чергу враховуючи і той факт, що саме внаслідок дій Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області даний спір і виник.
В аспекті вищевикладеного, колегія суддів вважає, що сам факт наявності у Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області станом на момент розгляду даної справи нічим не обмеженого права в будь-який момент розпорядитись у будь-який спосіб своїм майном, - земельними ділянками з наступними кадастровими номерами: 7423688100:07:000:0301, 7423688100:07:000:0166, 7423688100:07:000:0278, 7423688100:07:000:0228, 7423688100:07:000:0116, 7423688100:07:000:0007, 7423688100:07:000:0233, 7423688100:07:000:0299, 7423688100:07:000:0060, 7423688100:07:000:0017, 7423688100:07:000:0103, 7423688100:07:000:0045, 7423688100:07:000:0146, 7423688100:07:000:0009, 7423688100:07:000:0145, 7423688100:07:000:0254, опосередковано вказує на наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може істотно ускладнити та навіть унеможливити ефективний захист прав та інтересів заявника, за захистом яких він планує звернутись до суду, оскільки Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області, як власник нічим не обмежений у своєму праві в будь-який момент розпорядитися своїм майном та тим самим унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову ТОВ «Гетьманське» щодо визнання укладеним договору оренди землі № 001 від 22.12.2018 на новий строк.
Отже, врахувавши все вищезазначене, проаналізувавши весь спектр обставин даної справи та їх характер, колегія суддів вважає цілком обґрунтованими аргументи скаржника про те, що невжиття запропонованого заходу забезпечення позову матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.
Крім того, оцінюючи запропонований позивачем захід забезпечення позову на предмет співмірності, що у свою чергу передбачає необхідність співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, колегія суддів доходить висновку, що негативні наслідки, які можуть настати в результаті невжиття заходів забезпечення позову у формі встановлення заборони Новгород-Сіверській міській раді Чернігівської області та іншим особам здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду спірних земельних ділянок, а також встановлення заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, стосовно спірних земельних ділянок, - повна неможливість в процесі виконання можливого рішення суду відновити порушене право позивача, значно та безумовно переважають над негативними наслідками від вжиття заходів забезпечення позову, - тимчасове обмеження Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області у праві розпоряджатись своїм майном, - спірними земельними ділянками. 
Таким чином, враховуючи все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що у разі задоволення позову, при вчиненні Новгород-Сіверською міською радою Чернігівської області дій щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду спірних земельних ділянок, буде істотно ускладнено та навіть унеможливлено виконання рішення суду щодо визнання укладеним договору оренди землі № 001 від 22.12.2018 на новий строк. Дана ситуація зумовлюватиме правову реальність, при якій позивач не буде мати можливості задовольнити свої законні вимоги та поновити своє порушене право.
Водночас, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову помилково не звернув увагу на всі аспекти даної справи, комплексно не проаналізував всі обставини даного спору, у зв`язку із чим дійшов неправильних та передчасних висновків щодо відмови у задоволені заяви ТОВ «Гетьманське» про забезпечення позову. 
Додатково до зазначеного, колегія суду, задовольняючи заяву ТОВ «Гетьманське» про вжиття заходів забезпечення позову виходить також із того, що Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області не обмежена у праві звернутися до суду із заявою про заміну (ст. 143 ГПК України), скасування заходів забезпечення позову (ст. 145 ГПК України), відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову (ст. 146 ГПК України) та цей інструмент вбачається розумним запобіжником у разі встановлення, на думку Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, невиправданого втручання у її права та інтереси, щодо майна, відносно якого вжито відповідні заходи забезпечення позову. Саме такі процесуальні можливості для Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області встановлюють рівновагу у питанні пошуку судом балансу інтересів сторін у цієї справі щодо питання про вжиття заходів забезпечення позову.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зважаючи на те, що за результатами перегляду даної справи доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а при вирішенні питання про забезпечення позову місцевим господарським судом не було з`ясовано всіх обставин справи та не дотримано вимог процесуального закону (ст.ст. 136, 137 ГПК України), що призвело до постановлення помилкової ухвали, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали Господарського суду Чернігівської області від 03.04.2026 з прийняттям нового рішення про задоволення заяви позивача про забезпечення позову.
Судові витрати за розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову розподіляються за наслідками розгляду справи по суті.
Оскільки судом апеляційної інстанції остаточного рішення зі спору у даній справі не приймається, то розподіл судових витрат за перегляд справи в апеляційному порядку підлягає здійсненню судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 136-138, 240, 270, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд - 

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманське» задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 03.04.2026 у справі № 927/306/26 скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманське» про забезпечення позову задовольнити. 
3. Вжити заходи забезпечення позову, а саме:
- заборонити Новгород-Сіверській міській раді Чернігівської області, Виконавчому комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, а також іншим фізичним та юридичним особам, здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду земельних ділянок, розташованих у Чернігівській області Новгород-Сіверського району, на території Печенюгівської сільської ради (за межами населених пунктів) із наступними кадастровими номерами та розмірами: 1) 7423688100:07:000:0301, площа ріллі 1,4783 га; 2) 7423688100:07:000:0166, площа ріллі 2,5248 га; 3) 7423688100:07:000:0278, площа ріллі 3,4931 га; 4) 7423688100:07:000:0228. площа ріллі 2,5122 га; 5) 7423688100:07:000:0116, площа ріллі 2,8923 га; 6) 7423688100:07:000:0007, площа ріллі 2,5129 га; 7) 7423688100:07:000:0233, площа ріллі 1,4782 га; 8) 7423688100:07:000:0299, площа ріллі 1,4783 га; 9) 7423688100:07:000:0060, площа ріллі 2,5132 га; 10) 7423688100:07:000:0017. площа ріллі 2,5133 га; 11) 7423688100:07:000:0103. площа ріллі 2,5129 га; 12) 7423688100:07:000:0045, площа ріллі 2,5865 га; 13) 7423688100:07:000:0146, площа ріллі 2,5126 га; 14) 7423688100:07:000:0009, площа ріллі 2,5130 га; 15) 7423688100:07:000:0145, площа ріллі 2,5150 га; 16) 7423688100:07:000:0254, площа ріллі 2,5129 га;
- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, стосовно земельних ділянок, розташованих у Чернігівській області Новгород-Сіверського району, на території Печенюгівської сільської ради (за межами населених пунктів) із наступними кадастровими номерами та розмірами: 1) 7423688100:07:000:0301, площа ріллі 1,4783 га; 2) 7423688100:07:000:0166, площа ріллі 2,5248 га; 3) 7423688100:07:000:0278, площа ріллі 3,4931 га; 4) 7423688100:07:000:0228. площа ріллі 2,5122 га; 5) 7423688100:07:000:0116, площа ріллі 2,8923 га; 6) 7423688100:07:000:0007, площа ріллі 2,5129 га; 7) 7423688100:07:000:0233, площа ріллі 1,4782 га; 8) 7423688100:07:000:0299, площа ріллі 1,4783 га; 9) 7423688100:07:000:0060, площа ріллі 2,5132 га; 10) 7423688100:07:000:0017. площа ріллі 2,5133 га; 11) 7423688100:07:000:0103. площа ріллі 2,5129 га; 12) 7423688100:07:000:0045, площа ріллі 2,5865 га; 13) 7423688100:07:000:0146, площа ріллі 2,5126 га; 14) 7423688100:07:000:0009, площа ріллі 2,5130 га; 15) 7423688100:07:000:0145, площа ріллі 2,5150 га; 16) 7423688100:07:000:0254, площа ріллі 2,5129 га.
4. Дана постанова відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Така постанова підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
5. Стягувачем за даною постановою є Товариство з обмеженою відповідальністю «Гетьманське» (16512, Чернігівська обл., Ніжинський р-н, місто Батурин, вул. Ющенка В. ім., будинок 61; ідентифікаційний код 41105190).
6. Боржником за даною постановою є Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області (16000, Чернігівська обл., Новгород-Сіверський р-н, місто Новгород-Сіверський, вул. Захисників України, будинок 2; ідентифікаційний код 04061978).
7. Строк пред`явлення постанови до 03.06.2029.
8. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено і підписано 12.06.2026  

Головуючий суддя Р.М. Колесник 

Судді О.М. Сковородіна

П.В. Горбасенко