532/332/26 
2/532/546/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:
судді - Назарьової Л. В.,
з участю секретаря судового засідання - Маляренко І. М.,
учасники справи:
- позивач – ОСОБА_1 ,
- відповідач - Кобеляцька міська рада Полтавського району Полтавської області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Кобеляки, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай)  

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2026 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай).
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що з 1978 року працював у радгоспі «Сокільський», де займав посаду агронома-насіннєвода з 1983 року та був переведений на посаду керуючого відділу у 1985 році. З 1992 році обіймав посаду директора радгоспу «Сокільський», у зв`язку з чим набув статусу члена радгоспу. В подальшому, був обраний сільським головою Лучківської сільської ради, однак своє членство в радгоспі не припиняв, жодних заяв на вихід із членів радгоспу не подавав.
У 1996 році на базі радгоспу «Сокільський» було створено відкрите акціонерне товариство «Сокільське» відповідно до розпорядження голови Кобеляцької районної державної адміністрації «Про перереєстрацію держплемзаводу «Сокільський» у ВАТ «Сокільське» від 29 липня 1996 року № 557 та рішення регіонального відділення по Полтавській області Фонду державного майна «Про реєстрацію відкритого акціонерного товариства «Сокільське» від 22 липня 1996 року.
28 січня 2000 року на підставі рішення Лучківської сільської ради землі ВАТ «Сокільське» були передані у колективну власність, на підставі чого було видано державний акт на право колективної власності на землю.
З метою оформлення права на земельну частку (пай) позивач звернувся до Кобеляцької міської ради, однак дізнався, що його помилково було не включено у списки громадян, які мають право на земельну частку (пай) у ВАТ «Сокільське», при тому, що відповідно до проекту поділу на земельні частки (пай) на території Лучківської сільської ради наявна резервна земельна частка (пай) під № 468, площею 5,05 умовних кадастрових гектари, однак надати її не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ сертифікат на право на земельну частку (пай).
Оскільки списки громадян, які мають право на земельну частку (пай) формувалися у період з 30 січня по 15 березня 2000 року, тобто у період, коли позивач займав виборну посаду Лучківського сільського голови та не працював у ВАТ «Сокільське», при цьому членом радгоспу залишався та жодного рішення про його вихід з членів радгоспу не було, а тому не позбавлений права на земельну частку (пай).
За таких обставин, оскільки іншим способом, окрім визнання права на земельну частку (пай) аніж в судовому порядку, немає, ОСОБА_1 прохає суд визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 5,05 умовних кадастрових гектари на землях колишнього радгоспу «Сокільський», який реорганізовано у ВАТ «Сокільське» на території бувшої Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 лютого 2026 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 березня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Позивач, ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача, Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, будучи належним чином повідомленим по дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Кобеляцької міської ради. Позов визнає.
Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 , показання свідків, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.02.1978 року був прийнятий на роботу в радгосп «Сокільський». У період з 13.02.1978 року по 14.06.1978 року, з 23.03.1983 року по 01.07.1987 року працював у радгоспі «Сокільський». 27.05.1992 року був призначений на посаду директора радгоспу «Сокільський» по переводу з Лучківської сільської Ради народних депутатів (член радгоспу). 30.01.1996 року був звільнений з посади директора радгоспу.
Також ОСОБА_1 обіймав посаду сільського голови Лучківської сільської ради. Наведене підтверджується записами трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с. 28-36).
Згідно розпорядження Кобеляцької районної державної адміністрації від 29 липня 1996 року № 557 «Про перереєстрацію держплемзаводу «Сокільський» у ВАТ «Сокільське», на підставі рішення регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області від 10 липня 1996 року № 144 «Про створення відкритого акціонерного товариства «Сокільське» та затвердження його Статуту» та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 січня 1996 року № 125, перереєстровано Держплемзавод «Сокільський», місце знаходження: с. Лучки Кобеляцького району Полтавської області у відкрите акціонерне товариство «Сокільське» (а.с. 11-27).
Рішенням Лучківської сільської ради від 28 січня 2000 року «Про передачу земель в колективну власність ВАТ «Сокільське» та утворення резервного фонду» передано земельну ділянку в колективну власність та створено резервний фонд земель в розмірі 315,7 га, що становить 10% площі усіх сільськогосподарських угідь. Місце розташування земель резервного фонду погодити з правлінням ВАТ «Сокільське» (а.с. 10).
Із викопіровки з проекту поділу земель на земельні частки (пай) вбачається, що земельна ділянка № НОМЕР_2 загальною площею 5,05 га знаходиться на території Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області (а.с. 39).
Згідно довідки з річного звіту форма 6 зем. Лучківської сільської ради станом на 15 січня 2019 року вбачається наявність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( пустий пай ) загальною площею 5,05 га (а.с. 40).
Судом установлено, що будучи членом радгоспу «Сокільський», ОСОБА_1 мав право на земельну частку (пай) площею 5,05 умовних кадастрових гектари із земель колишнього радгоспу «Сокільський», який було реорганізовано у ВАТ «Сокільське» на території Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.
На цей час діяльність ВАТ «Сокільське» припинена (а.с. 37-38).
Під час безпосереднього дослідження доказів у справі судом, в порядку ст. 229, 230 ЦПК України, в судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які показали суду, що працювали у радгоспі «Сокільський» (в подальшому ВАТ «Сокільське») разом із ОСОБА_1 . Членство набули на підставі заяв. Перехід (реорганізація) із радгоспу «Сокільський» у відкрите акціонерне товариство «Сокільське» відбувалося автоматично, без подачі заяв та припинення членства. При цьому зборів щодо виходу із членів товариства не було. За період членства в радгоспі «Сокільське» (ВАТ «Сокільське») набули та отримали право на земельну частку (пай) в товаристві. Також ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_1 був членом радгоспу «Сокільський» та в подальшому був обраний на посаду директора «Сокільського», а також був головою сільської ради і своє право на земельну частку (пай) у зв`язку з переходом не втратив.
Такі показання свідків узгоджуються між собою та з іншими доказами, не викликають сумніву, тому вважаються судом достовірними доказами.
Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.
Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.
Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).
Згідно зі статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). 
Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Враховуючи викладене, судом установлено, що ОСОБА_1 дійсно мав право на земельну частку (пай) в межах колишнього радгоспу «Сокільський», який в подальшому було реорганізовано у ВАТ «Сокільське» на території Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.
Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.
Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_1 мав право на земельну частку (пай) загальною площею 5,05 умовних кадастрових гектари на землях радгоспу «Сокільський» на території бувшої Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, та у зв`язку з переходом (реорганізацією) радгоспу у відкрите акціонерне товариство «Сокільське», діяльність якого на цей час припинена, не втратив своє право на земельну частку (пай), однак не може належним чином оформити свої майнові права в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), при цьому відповідач не заперечує проти задоволення позову, то суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Керуючись статтями 4, 7, 12, 13, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , право на земельну частку (пай) площею 5,05 умовних кадастрових гектари на землях колишнього радгоспу «Сокільський», який реорганізовано у ВАТ «Сокільське» на території бувшої Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Кобеляцька міська рада Полтавського району Полтавської області, код ЄДРПОУ 21051562, юридична адреса: м. Кобеляки, вул. Касьяна, 29 Полтавського району Полтавської області. 

Суддя