Справа № 761/7118/25
Провадження № 2/761/1731/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді     Сіромашенко Н.В.,
за участю секретаря судового засідання  Голуб О.А.,
відповідачки   ОСОБА_1 ,
представника відповідачів   Писаного Д.О. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомКомунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:
У лютому 2025 року представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до  ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 227 661,83 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснює з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 та згідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34.
Будинок за адресою: АДРЕСА_1 , під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання, а отже відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води.
Відповідачі від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовилися.
Разом з цим, відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.12.2024 складає 147 243,64 грн.: за період з 01.05.2018-31.10.2021 заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 12 252,71 грн., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 70 847,66 грн., за період з 01.11.2021 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 13 191,90 грн.; заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 48 973,11 грн.
Крім того, за вищевказані періоди нараховані інфляційні складові боргу, 3% річних, пеня.
Також у відповідачів існує заборгованість за період до 31.10.2021 зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у розмірі 162,05 грн.; за період з 01.11.2021 заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1198,01 грн., заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання гарячої води у розмірі 618,20 грн.
На підставі договору № 602-18 про відступлення прав вимоги від 11.10.2018, укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації), «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» прийняв право вимоги до відповідачів з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення у розмірі 11 246,42 грн. та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 44 631,45 грн.
З огляду на викладене, позивач просить стягнути вищезазначену заборгованість солідарно з відповідачів.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2025 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.
Ухвалою суду від 21.02.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження.
17.03.2025 представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Писаним Д.О. було подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем не було надано беззаперечного доказу того, що він має право стягувати заборгованість за надані послуги з опалення та постачання гарячої води, які були спожиті до 01.05.2018 року споживачами за адресою: АДРЕСА_1 . 
17.03.2025 представником відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 адвокатом Писаним Д.О. було подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідачів просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.06.2023 у справі №761/29679/18 встановлено, що починаючи з листопада 2005 року ОСОБА_1 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначає, що з 2005 року і по теперішній час ОСОБА_1 проживає зі своїми дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2013 по справі №761/20727/13-ц було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Зазначає, що з кінця 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не перебувають у шлюбі та не проживають разом, а тому твердження позивача є хибним щодо того, що відповідачі користувалися послугами з ЦО/ЦПГВ, оскільки на той час вони вже понад 10 років проживали за іншою адресою. Таким чином, позивач не надав суду належних доказів того, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 проживають та користуються житлово-комунальними послугами послугами за період з 2016 року по 2024 рік за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що позивач не надав суду беззаперечного доказу того, що він має право стягувати заборгованість за надані послуги з опалення та постачання гарячої води, які були спожиті до 01.05.2018. Зазначає, що позивачем заявлені до відповідачів позовні вимоги із спливом строків позовної давності, у зв`язку з чим просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності до позовних вимог.
Прокольною ухвалою суду від 09.02.2026 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за її відсутності.
Відповідачка ОСОБА_1 та представник відповідачів у судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити в його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши пояснення відповідачки та представника відповідачів, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) забов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) забов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
ПАТ «Київенерго» з 01.07.2014 визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198-VІІ.
Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».
Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.
11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено Договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесїї), за яким ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період з 01.08.2018 до дати укладення цього договору та коригувань платежів.
Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору цесїї позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті до 01.05.2018 за адресою: АДРЕСА_1 .
З 01.05.2018 по 31.10.2021 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснювало КП ««Київтеплоенерго».
З 01.11.2021, у зв`язку зі зміною законодавства, КП ««Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085).
Також на веб-сайті КП «Київтеплоенерго» оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kp-kyyivteploen/.
Будинок за адресою: АДРЕСА_3 в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до розрахунків заборгованості позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані послуги до 01.05.2018, з 01.05.2018 по 31.10.2021 та з 01.11.2021 по 30.11.2024.
Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.
На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085).
Договір складений на підставі типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 та є договорами приєднання, а отже такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За таких обставин, вбачається, що відповідачі зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідачів виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону відповідачі є споживачами послуг, що надавалися ПАТ «Київтеплоенерго», а тому зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ст. 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги.
Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2013 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано (справа №761/20727/13-ц).
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.06.2023 встановлено, що починаючи з листопада 2005 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 проживають за адресою: АДРЕСА_2 .
Тобто, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , не дивлячись на зазначену адресу місця реєстрації, починаючи з листопада 2005 року, не проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Зважаючи на викладене відсутні підстави для солідарного стягнення боргу з відповідачів.
Разом з тим, щодо клопотання представника відповідачів Писаного Д.О. про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 31 липня 2020 року. Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з відповідних постанов Кабінету Міністрів України. Відповідно до постанови КМУ від 27.06.2023 № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Згідно з п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Відповідно до п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Таким чином, оскільки з 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, у т.ч. статтями 257, 258 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину, та зупиненням такого строку на час діє воєнного стану в Україні, який введений з 24.02.2022 та діє на момент розгляду справи у суді.
Отже, суд вважає, що підлягають застосуванню строки позовної давності до вимог, які охоплюють період до 02.04.2017.
Щодо стягнення трьох процентів річних, пені та інфляційних втрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на час ухвалення рішення.
Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05 березня 2022 р. № 206 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.
Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.
Однак постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023, яка набрала чинності 30.12.2023, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206, відповідно до яких установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 квітня 2015 р. № 285).
Постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 не встановлено ретроактивності закону, тобто зворотної дії в часі положень вказаної постанови.
Отже, з 12 березня 2020 року по 23 червня 2023 року нарахування та стягнення судом інфляційних втрат, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням було заборонено на всій території України.
Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача ОСОБА_4 з урахуванням строків позовної давності заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 10875, 79 грн. та заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 9984,78 грн., оскільки інші відповідачі за адресою: АДРЕСА_1 , не проживають, що встановлено рішенням суду, а тому послугами гарячої води не користуються.
Однак, содідарно з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого опалення у розмірі 12252,71 грн., заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 13191,90 грн, тому що зазначені послуги надаються саме щодо зазначеного житлового приміщення. Крім того, солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1198,01 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 618,20 коп., заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 162,05 коп., оскільки плата за абонентське обслуговування - це не плата за фактично спожиту послугу, а окремий платіж, передбачений ст. 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII (зі змінами та доповненнями).
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають солідарному стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3414,93 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (код ЄДРПОУ 40538421, адреса: м. Київ, вул. площа І.Франка, 5) заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 10875 (десять тисяч вісімсот шістдесят п`ять) грн 79 коп., заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 9984 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 78 коп.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (код ЄДРПОУ 40538421, адреса: м. Київ, вул. площа І.Франка, 5) заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого опалення у розмірі 12252 (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят два) грн 71 коп., заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 13191 (тринадцять тисяч сто дев`яносто одна) грн 90 коп.;заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1198 (одна тисяча сто дев`яносто вісім) грн 01 коп.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 618 (шістсот вісімнадцять) грн 20 коп., заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 162 (сто шістдесят два) грн 05 коп.; витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43 (сорок три) грн 00 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (код ЄДРПОУ 40538421, адреса: м. Київ, вул. площа І.Франка, 5)судовий збір у розмірі 3414 (три тисячі чотириста чотирнадцять) грн 93 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя: Н.В. Сіромашенко