Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/3867/26
Провадження № 2/711/2440/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М., 
при секретарі Слабко Ю.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу за водопостачання, -

в с т а н о в и в:

Позивач КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до  ОСОБА_1 про стягнення боргу за водопостачання.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» ЧМР (позивач) надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. На виконання ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач забезпечує надання відповідачам послуг з водопостачання та водовідведення для задоволення побутових потреб. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, відповідно до ст. 67 ЖК України та ст.ст. 10, 17 Закону «Про житлово-комунальні послуги», нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. Статтями 67-68 Житлового кодексу України, абз. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом.
01.03.2022 року на офіційному веб-сайті КП «Черкасиводоканал» https://vodokanal-cherk.asy. ck.ua/ опубліковано Повідомлення про публічну пропозицію (оферту), Публічний індивідуальний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
Публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
КП «Черкасиводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення населенню м. Черкаси, в тому числі і будинку АДРЕСА_1 , який приєднаний до мережі централізованого водопостачання. 
Відповідно до інформації з ДРРПННМ від 12.03.2026р. відповідачка є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.07.2022р. 
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Таким чином, ОСОБА_1 , якій з 03.02.2021р. (дата смерті ОСОБА_2 ) належить будинок АДРЕСА_1 , успадковано і наявну на день смерті останнього заборгованість за надані позивачем послуги. 
Зазначає, що всупереч вимогам законодавства, якими передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати плату за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, відповідачка, як нинішній споживач послуг, не оплачувала надані позивачем послуги, внаслідок чого станом на 01.03.2026 року у неї утворилась заборгованість за послуги з водопостачання та плати за абонентське обслуговування на суму 5 036,76 грн. 
Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути із відповідачки ОСОБА_1  користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованість за послуги водопостачання та плату за абонентське обслуговування в загальній сумі 5 036,76 грн., а також витрати позивача на сплату судового збору в сумі 3 328 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.04.2026 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. 
В судове засідання представник позивача, за довіреністю Зелтіньш Ю.Ю., не з`явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Разом з тим, суд враховує, що представник позивача 15.05.2026 року подавала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у відсутність представника позивача та одночасно зазначала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідачки. Натомість судова повістка-повідомлення повернулась до суду без вручення відповідачці з причин відсутності останньої за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідачки шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду.
Отже, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, відповідачка не з`явилась в судове засідання та не повідомила про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 
Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). 
Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги – це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами).
Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. 
За змістом ст.ст. 67-68, 162 ЖК України, наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.
Крім того, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 
Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. 
В судовому засіданні встановлено, що КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. 
Як вбачається із матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину серії 1-1451 від 26.07.2022р. є власником будинку АДРЕСА_1 , який нею успадкований після смерті ОСОБА_2 /а.с. 5-6/. 
Таким чином, відповідачка з 26.07.2022р. являється споживачем послуг з водопостачання, що надає КП «Черкасиводоканал» ЧМР за вказаною вище адресою. 
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на момент відкриття спадщини, за о/р НОМЕР_1 відкритим на їм`я відповідачки ОСОБА_1 (попередній власник ОСОБА_2 ) вже рахувалася заборгованість за послуги з водопостачання в загальній сумі 2 225,81 грн. 
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особа, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Оскільки відповідачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , відповідно, вона набула і обов`язки щодо сплати існуючої на момент смерті спадкодавця вартості послуг з водопостачання до будинку АДРЕСА_1 , а також зі сплати вартості послуг за абонентське обслуговування. 
Частиною 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує, а відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно, відповідачка, як власник майна, зобов`язана його утримувати та сплачувати послуги, які надає до будинку АДРЕСА_1 позивач. 
Також, встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідачки на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживача від оплати цих послуг.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.03.2018 року у справі № 401/710/15-ц.
Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. 
Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка після прийняття спадщини взагалі не вносила плату за надані послуги водопостачання та не вносила плату за абонентське обслуговування, і згідно з довідкою про нарахування плати та розмір платежів станом на 01.03.2026р. за о/с №9714, відкритим на ім`я ОСОБА_1 /а.с. 4/, остання має заборгованість за надані послуги в розмірі 5 036,76 грн., суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення вказаної вище заборгованості з відповідачки на користь позивача.
Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідачки на його користь судового збору, то суд приходить до висновку, що вони також підлягають до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в сумі 3 328 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1118 від 09.04.2026 року /а.с. 1/. 
Оскільки позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в загальному розмірі 3 328 грн., що стверджується відповідним платіжним документом, і заявлені позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає, що вказана сума судового збору підлягає до стягнення із відповідачки на користь позивача в повному обсязі. 
На підставі викладеного вище та, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 526, 530 ЦК України, ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України, ст. ст. 12-13, 81, 82, 89, 133, 141, 164, 223, 259, 264-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 боргу за водопостачання – задовольнити.
Стягнути із  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (код ЄДРПОУ 03357168, місцезнаходження за адресою: вул. Гетьмана Сагайдачного, 12, м. Черкаси) заборгованість за послуги водопостачання та плату абонентське обслуговування станом на 01.03.2026р. в загальній сумі 5 036,76 грн. та судовий збір в розмірі 3 328 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст судового рішення складений 09 червня 2026 року.

Головуючий: В.М. Скляренко