УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/7668/25 Головуючий у 1-й інст. Большакова Т.Б. 
Категорія 29 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого  Павицької Т. М.,
суддів   Бондар О.О., Панкеєвої В.А.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №274/7668/25 за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Подільське», третя особа: Державний реєстратор відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області Шутько Олени Петрівни, про визнання додаткової угоди до договору оренди землі неукладеною за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 березня 2026 року, постановлену під головуванням судді Большакової Т.Б. в м. Бердичеві,
в с т а н о в и в :

У листопаді 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом у якому просив визнати додаткову угоду (номер невідомий) до договору від 01.10.2011, укладеному між ним та відповідачем, не укладеною.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 березня 2026 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто заявнику.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу у якій просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що посилання суду першої інстанції, що позивачу в електронний суд надсилалася ухвала суду від 18.02.2026 є помилковим, оскільки останній таку ухвалу не отримував, тому не міг виконати вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Уточнена позовна заява надійшла до суду першої інстанції 13.03.2026, тому суд міг залишити уточнену позовну заяву без руху. Відтак, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
За частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені у пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги, вказані в ухвалі суду від 18.12.2025, позивачем усунуто не було.
З вказаними доводами колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини 1, 2 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Право на суд стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначено статтею 175 ЦПК України.
Так, згідно частини 1 статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Відповідно до положень частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1 ст.185 ЦПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач відповідно до ухвали суду в установлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві ( ч.3 ст.185 ЦРК України).
Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч.5 ст.185 ЦПК України).
Чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху з тих підстав, що позивачем позовні вимоги не конкретизовані, зокрема, не зазначено щодо якої саме земельної ділянки стосується договір оренди від 01.10.2011 та додаток до даного договору (відсутні кадастровий номер, місце розташування земельної ділянки). У порушення п. п. 6, 7, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначені відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, заходів забезпечення доказів або позову або зазначенням про те, що такі заходи не здійснювалися; не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви; не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; у позовній заяві відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Позовна заява подана позивачем в електронній формі через систему «Електронний суд», однак в порушення вимог ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано доказів надсилання відповідачу та третій особі копій поданих до суду документів з урахуванням положень ст. 43 ЦПК України. Крім того, до позовної заяви не долучено квитанції про сплату судового збору.
Відповідно до вих. №279/185/25/2222/2025 від 31.12.2025 копія ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 грудня 2025 року була направлена на адресу ОСОБА_2 .
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія ухвали про залишення позову без руху отримана ОСОБА_2 08.01.2026 року. 
13 березня 2026 року до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області через систему "Електронний суд" надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_2 , у якій просив визнати Додаткову угоду (№ Б/Н від 11.08.2018) до Договору від 01.10.2011, укладену між позивачем та відповідачем, не укладеною.
Проте з матеріалів справи вбачається, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали від 30 березня 2026 року вимоги суду щодо усунення недоліків зазначених в ухвалі від 18 грудня 2025 року позивачем не були виконані.
Зокрема, до уточненої позовної заяви від 13 березня 2026 року, ОСОБА_2 не додав доказів сплати судового збору в розмірі 968,20 грн або доказів звільнення від сплати судового збору, про що йому було роз`яснено в ухвалі суду першої інстанції від 18 грудня 2025 року.
Отже враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що недоліки позовної заяви не усунені позивачем у встановлений судом строк, тому вказані обставини дійсно позбавляють суд першої інстанції можливості згідно закону вирішити питання щодо відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Оскільки позовна заява подана без повного виконання вимог ст.ст.175,177 ЦПК України, то така позовна заява дійсно підлягала поверненню позивачу і доводи скарги цього висновку суду не спростувують.
Повертаючи заяву, судом першої інстанції ОСОБА_2 було роз`яснено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно повернення заяви, які належним чином не доведені та не спростовують правильного висновку суду першої інстанції.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.М. Павицька

Судді О.О. Бондар

В.А. Панкеєва