УХВАЛА  

06 травня 2026 року
м. Київ
справа № 766/15165/16-ц
провадження № 61-7913св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ? Негуляєва Максима Анатолійовича на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 березня 2025 року у складі судді Майдан С. І. та постанову Херсонськогоапеляційного суду від 20 травня 2025 року у складі колегії суддів: Склярської І. В., Воронцової Л. П., Кутурланової О. В., 
ВСТАНОВИВ:
1. Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2016 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 про визнання права забудовника на частину будівель та споруд, визнання права власності на будівельні матеріали, обладнання.
Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її та відповідача мати - ОСОБА_4 .
Після смерті матері вона прийняла спадщину на 1/3 частки, яка складалася з 57/100 частки домоволодіння з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд; 1/3 частки земельної ділянки площею 0,0430 га, що розташована на АДРЕСА_1 .
Право власності на вказане майно та земельну ділянку зареєстровано за нею у встановленому законом порядку на підставі двох свідоцтв про право на спадщину за законом від 10 липня 2014 року, серія та номер НАВ 177643, НАВ 177644.
Відповідачем, який є сином спадкодавця, прийнято спадщину на 2/3 частки, яка у загальному розмірі складалася з 57/100 частки домоволодіння з відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд; 2/3 частки земельної ділянки площею 0,0430 га, що розташована на АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 липня 2014 року, серія та номер НАВ 177643, яке видано на її та ім`я відповідача, для спадкоємства надається житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Г», гараж - госп. будівля літ. «Д», душ літ. «К», сарай літ «Л». Будівлі літ. «Б, М, О» до складу спадщини не увійшли та у свідоцтво про право на спадщину за законом не включені.
На вказаній земельній ділянці площею 0,0430 га, що знаходиться на АДРЕСА_1 , за життя спадкодавця побудовано будівлі літ. «Б, М, О», їх не було введено в експлуатацію і правовстановлюючі документи на них не було отримано.
Вважала, що вона, так само як і відповідач, має право реалізувати свої майнові та немайнові права щодо узаконення побудованих за життя спадкодавця будівель літ. «Б, М, О», відповідно до їхніх з відповідачем часток у спадщині.
З врахуванням викладеного та з огляду на положення частини першої статті 376, статей 1218, 1268, 1269 ЦК України ОСОБА_1 просила суд визнати за нею: 
- право забудовника 1/3 частки будівель літ. «Б, М, О» 57/100 частки домоволодіння на АДРЕСА_1 ; 
- право власності на будівельні матеріали, обладнання, які були використані у процесі цього будівництва, після смерті ОСОБА_4 , що складає у грошовому еквіваленті 145 663 грн.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції 
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 03 березня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що положеннями ЦК України визначено, що право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статей 376, 1218 ЦК України, за змістом яких у разі здійснення спадкодавцем самочинного будівництва до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва.
Судом першої інстанції установлено, що житловий будинок літ. «Б» та сарай літ. «М» самочинно збудовані, а сарай літ. «О» знесений.
Системний аналіз положень статей 376, 1218 ЦК України свідчить про те, що лише у разі якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то після смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.
Разом з тим, оскільки будівлі літ. «Б» та літ. «М» є самочинно збудованими, а будівля сараю літ. «О» знесена, тому міський суд дійшов висновку про те, що відсутні правові підстави для визнання за позивачкою права забудовника на їх 1/3 частку.
Суд першої інстанції вказав про те, що вимоги позивачки про визнання права власності на будівельні матеріали, оздоблення, які були використані у процесі самочинного будівництва спірних будівель, належними доказами не підтверджені, а відповідачем спростовано відповідними доказами факт того, що спірне майно було побудоване спадкодавцем.
Надані відповідачем платіжні документи на будівельні матеріали та оздоблення, висновок судової будівельно-технічної експертизи від 21 серпня 2017 року № 20/2017, складений судовим експертом Малим О. В. на виконання ухвали міського суду, свідчать про те, що зазначені в наданих відповідачем документах будівельні матеріали та оздоблення могли бути використані при створенні спірного майна. Заява та розписки батька сторін - ОСОБА_5 , на підтвердження надання згоди відповідачу на будівництво житлового будинку та підтвердження факту будівництва саме відповідачем, дозволи, надані відповідачу співвласниками суміжних земельних ділянок, на будівництво спірного майна у сукупності та взаємозв`язку свідчать про безпідставність доводів позивачки щодо будівництва самочинного майна саме спадкодавцем ОСОБА_5 . 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Херсонського апеляційного суду від 20 травня 2025 року апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 ? Негуляєва М. А. , залишено без задоволення. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 березня 2025 року залишено без змін. 
Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано таким.
Рішення міського суду оскаржено лише у частині відмови у визнанні за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частки матеріалів та обладнання, які використовувались при будівництві спірного самочинного будівництва, яке складається з незавершеного будівництвом житлового будинку літ. «Б» та сараю літ. «М», а тому в іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалося.
Сторони у справі є спадкоємцями після смерті їх матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони отримали свідоцтво про право на спадщину за законом від 10 липня 2014 року, серія та номер НАВ 177643, в якому вказано, що самочинно побудовані приміщення літ. «Б, М, О» до складу спадщини не входять та у свідоцтво про право на спадщину за законом не включені.
Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт того, що спірне самочинне будівництво було здійснено саме спадкодавцем ОСОБА_4 . Разом з тим саме ці обставини могли б бути правовою підставою для переходу права власності на будівельні матеріали, обладнання, які були використані у процесі цього будівництва, до спадкоємців, у тому числі і до ОСОБА_1 .
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 червня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві ОСОБА_6 , судді, які входять до складу колегії: Коломієць Г. В., Луспеник Д. Д.
Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано з Херсонського міського суду Херсонської області цивільну справу № 766/15165/16-ц.
11 липня 2025 року матеріали цивільної справи № 766/15165/16-ц надійшли до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2025 року справу призначено до судового розгляду у складі колегії із п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Верховного Суду від 06 серпня 2025 року зупинено касаційне провадження у справі № 766/15165/16-ц до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 607/10858/22.
Відповідно до розпорядження в.о. заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 12 листопада 2025 року № 766/15165/16-ц у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_6 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Згідно з протоколомповторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 листопада 2025 року справу призначено судді-доповідачу Черняк Ю. В., судді, які входять до складу колегії: Коломієць Г. В., Луспеник Д. Д.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 ? Негуляєв М. А. просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом порушено вимоги частини першої статті 263 ЦПК України (відповідність судового рішення засадам верховенства права, його законність і обґрунтованість), підпунктів «б», «в» пункту 3 частини першої статті 382 ЦПК України (наведення судом апеляційної інстанції у мотивувальній частині доводів щодо згоди або незгоди з висновками місцевого суду; мотивів прийняття або відхилення аргументів учасників справи).
Апеляційний суд не надав належної правової оцінки твердженням позивача про те, що товарні чеки, які були надані відповідачем як доказ придбання саме ним будівельних матеріалів, датовані днями, в які він, відповідно до його послужної книжки моряка №01189/2006/26, знаходився в рейсах та не мав можливості придбавати будівельні матеріали особисто, оскільки був відсутній в місті Херсоні.
Також судом не було надано відповіді на твердження позивача про те, що відповідач не мав доходів для будівництва будинку.
Cуди першої та апеляційної інстанцій не дослідили належним чином доказів, які надано відповідачем, не дали їм правової оцінки, не зазначили підстави відхилення тверджень позивача про незаконність таких доказів, у зв`язку із чим дійшли безпідставного висновку про здійснення самочинного будівництва саме відповідачем, а не батьками позивачки та відповідача.
Суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права: 
частину третю статті 331 ЦК України, якою передбачено, що до виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використане в процесі будівництва;
статтю 1216 ЦК України (спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців);
статтю 1218 ЦК України (до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті); 
статтю 392 ЦК України (право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності).
Доводи інших учасників справи
У відзиві на касаційну скаргу, поданому до суду 08 серпня 2025 року, представник ОСОБА_2 - адвокат Лодига М. Т., заперечує проти доводів представника ОСОБА_1 - адвоката Негуляєва М. А., просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 березня 2025 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 20 травня 2025 року- без змін.
Відзив мотивовано тим, що позивачка не надала суду ні прямих, ні опосередкованих доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу для задоволення позову, а саме того, що спадкодавиця, мати сторін, здійснювала за життя будівництво спірних об`єктів - будівель літ. «Б, М, О», та придбавала будівельні матеріали, право власності на які вона просить встановити суд. Водночас відповідач надав докази (товарні чеки, накладні, свідчення, висновок експерта, тощо), які суди попередніх інстанції дослідили у їх сукупності, і обґрунтовано визнали належними та допустимими на підтвердження обставин того, що будівництво спірних об`єктів здійснював ОСОБА_2 .
Фактично скаржник просить суд касаційної інстанції здійснити переоцінку доказів, наданих відповідачем, що суперечить положенням статті 400 ЦПК України.
У судових рішеннях, на які посилається позивачка у касаційній скарзі, Верховим Судом сформовано правові висновки щодо спадкування будівельних матеріалів, зокрема визначено, що будівельні матеріали, що являють собою самочинне будівництво, входять до спадкової маси та можуть бути успадковані. Проте скаржником не враховано те, що для того, щоб матеріали будівництва могли перейти у спадщину, необхідно довести, що це будівництво було здійснено саме спадкодавцем.
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність поновлення касаційного провадження у справі № 766/15165/16.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 415 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 08 квітня 2026 року у справі № 607/10858/22 (провадження № 14-138цс24) касаційну скаргу ОСОБА_7 задоволено частково. Скасовано рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання права власності на 1/2 частину об`єкта незавершеного будівництва, ухвалити в цій частині нове рішення.
Позов ОСОБА_7 задоволено.
У порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку літ. «К», розташованого на АДРЕСА_2 , визнати за ОСОБА_8 право власності на іншу 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку літ. «К», розташованого на АДРЕСА_2 .
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення грошової компенсації залишено без змін.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 на відшкодування судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг 28 120,02 грн.
Постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 квітня 2026 року у справі № 607/10858/22 (провадження № 14-138цс24) оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 29 квітня 2026 року.
Отже, обставина, яка викликала зупинення касаційного провадження у справі № 766/15165/16-ц за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Негуляєва М. А. на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 березня 2025 року та постанову Херсонськогоапеляційного суду від 20 травня 2025 року, усунута, тому колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне поновити провадження у цій справі.
Керуючись статтями 252, 253, 254, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити касаційне провадження у справі № 766/15165/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права забудовника на частину будівель та споруд, визнання права власності на будівельні матеріали, обладнання за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Негуляєва Максима Анатолійовича на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 березня 2025 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 20 травня 2025 року.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк