ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/1285/26
провадження № 2/753/5193/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді Заставенко М.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» звернулося в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 21 852 грн.
Позовна заява мотивована тим, що 27 березня 2020 року між ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_1 за допомогою телекомунікаційної системи було укладено договір позики № 155969 в електронній формі, відповідно до якого відповідачеві було перераховано кошти у сумі 5 000 грн., процентна ставка становить 0,01% в день, розмір комісії складає 1,9%, підвищена комісійна винагорода у випадку прострочення терміну платежу становить 3,0%. 
Відповідач не виконує свої грошові зобов`язання перед позивачем, на дату подання позову заборгованість становить 21 852 грн, з яких 5 000 грн. - заборгованість за позикою та 16 852 грн. - заборгованість по процентам та комісії. 
З урахуванням викладеного, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 лютого 2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до ст. 178 ЦПК України, відповідач скористалася своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву. Так, 17 лютого 2026 року відповідачем подано відзив на позов, у якому остання просила суд відмовити у задоволені позовних вимог в частині стягнення відсотків, пені та штрафів, при цьому проти стягнення основної суми позики не заперечувала.
Від позивача не надійшло відповіді на відзив та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом, 27 березня 2020 року між ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи сервісу https://cashinsky.ua укладено електронний договір позики №155969.
Укладення договору підтверджується: електронною заявкою відповідача; проставленням ним чек-боксу «з умовами договору позики згоден»; підтвердженням реквізитів банківської картки; натисканням кнопки «Підтвердити заявку»; введенням відповідачем одноразового ідентифікатора (коду-підпису) у відповідне поле, згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Ці дії підтверджують акцепт оферти та належне підписання електронного правочину за допомогою одноразового ідентифікатора.
Верховний Суд у постановах від 16.12.2020 у справі №561/77/19 та від 07.10.2020 у справі №127/33824/19 роз`яснив, що електронний договір, укладений через ІТС та підписаний одноразовим ідентифікатором, прирівнюється до письмової форми договору відповідно до ст. 639 ЦК України.
Отже, суд вважає доведеним факт укладення електронного договору позики.
Договір сформований на підставі персональних даних ОСОБА_1 , які вона самостійно внесла до системи.
Відповідач вказала власні персональні дані, реквізити свого телефону, email, а також банківську картку, що була використана для переказу коштів.
Будь-яких доказів несанкціонованого доступу до акаунту або викрадення персональних даних відповідачем не подано.
Матеріали справи свідчать, що саме відповідач подала заявку, акцептувала оферту та отримала кошти.
Таким чином, суд вважає, що ідентифікація позичальника підтверджена.
Позивач подав довідку платіжного оператора ТОВ «ФК «ЕЛАЕНС», згідно з якою ініційована позивачем платіжна операція була успішно виконана, а 5 000 грн. були перераховані на картковий рахунок, вказаний відповідачем.
Це свідчить про належне виконання позивачем свого обов`язку щодо надання позики.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України обов`язок повернути позику виникає з моменту отримання коштів позичальником.
Факт перерахування підтверджений документально та відповідачем не спростований.
Згідно з умовами договору позики: стандартна процентна ставка 0,01 % на день, комісія за користування - 1,9 %, підвищена комісія у разі прострочення - 3 %. Проценти та комісії є складовою плати за користування позикою, про що відповідач була повідомлена під час укладення договору та підтвердила згоду.
На дату формування розрахунку заборгованості відповідачем не здійснено повного повернення позики, а тривалий час прострочення спричинило накопичення процентів та комісій.
У результаті, заборгованість відповідача становить становить 21 852 грн., з яких 5 000 грн. - заборгованість за позикою; 16 852 грн. - заборгованість по процентам та комісії.
Суд перевірив арифметичну правильність розрахунку та встановив його відповідність умовам договору.
За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідач порушив строки сплати чергових платежів, що є підставою для стягнення всієї суми боргу.
Абз. 2 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 1 ст. 1050 ЦК України передбачають право кредитора вимагати повернення всієї суми позики у разі прострочення понад 30 днів.
Суд встановив, що відповідач прострочила виконання зобов`язання значно більше цього строку.
Доказів погашення боргу відповідачем не надано.
За ст. 610 ЦК України невиконання грошового зобов`язання є порушенням договору.
За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Відповідач не довела відсутність своєї вини, доказів сплати не надала.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості. Подані докази підтверджують наявність боргу та порушення відповідачем умов договору.
При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача на ст. 551 ЦК України, оскільки відповідно даної норми закону, суд має право зменшити розмір неустойки, якщо вона значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, однак, в позовній заяві відсутні вимоги про стягнення неустойки, пені чи штрафів, а відтак ст. 551 ЦК України не звільняє позичальника від обов`язку повернення плати за користування грошима (відсотків).
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
При задоволенні позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір при зверненні до суду з даним позовом у розмірі 2 423 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.
Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81,263,265 ЦПК України, суд 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» (ЄДРПОУ 41229318) заборгованість за договором позики у розмірі 21 852 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 423 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн., всього стягнути 29 275 грн.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ:        КОЛЕСНИК О.М.