Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/5458/26
Провадження № 2/711/3141/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М.
при секретарі Півень С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
в с т а н о в и в:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», Дорошенко М.А., – звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №26209000505246 від 30.09.2021р. у розмірі 59 345,74 грн., судовий збір в розмірі 2 662,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500 грн. 
В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що 30.09.2021р. між Акціонерним товариством «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та відповідачем був укладений кредитний договір №26209000505246. 
Відповідно до умов Кредитного договору №26209000505246, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», розміщений на офіційному веб-сайті Банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір, що разом становлять єдиний Кредитний договір, Банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а Клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити плату за Кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з Рахунку, платежі з Рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком Клієнта, що відкритий в Банку. Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу.
Відповідно до умов Кредитного договору, цільове призначення Кредиту: на споживчі потреби, процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за Кредитом. Договір набуває чинності з моменту підписання сторонами цього кредитного договору та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за договором.
Зазначає, що відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин – ст.ст. 526, 527 ЦК України. 
28.05.2025р. між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (Клієнт) та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» (Фактор) був укладений Договір факторингу №28/05/25, відповідно до умов якого АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відступив ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», а ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором №26209000505246 від 30.09.2021р., укладеним із ОСОБА_1 , на загальну суму боргу 59 345,74 грн., з яких: 31 017,15 – заборгованість за кредитом, 28 328,59 грн. – заборгованість за процентами, 0,0 грн. – заборгованість по комісії. 
Керуючись ст.ст. 512-514, 516 ЦК України, та у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», яке набуло права грошової вимоги, направляло на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, повідомлення про відступлення права вимоги від АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору.
Оскільки відповідач не виконав своїх грошових зобов`язань з повернення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з даним позовом.
Від відповідача заперечень проти позову не надходило.
29.05.2026р. судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. При цьому, суд враховує, що в позовній заяві (прохальна частина, п.п. 5-6) представником позивача заявлене клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та про відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення у справі.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки-повідомлення за зареєстрованим місцем проживання засобами поштового зв`язку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК). Натомість судова повістка-повідомлення по виклик до суду повернулась до суду без вручення відповідачу з причин відсутності останнього за вказаною адресою. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача шляхом направлення судової повістки до електронної скриньки відповідача (доставлено 29.05.2026) та шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду.
Отже, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30.09.2021р. між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №26209000505246, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» із змінами та доповненнями, затверджений Банком та розміщений на офіційному веб-сайті Банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір, підписанням якого Клієнт приєднується до кредитного договору в цілому. Цей Кредитний договір є невід`ємною частиною УДБО та разом вони становлять єдиний Кредитний договір.
Відповідно до умов зазначеного договору АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» зобов`язалося надати ОСОБА_1 грошові кошти на споживчі цілі у вигляді кредитної лінії в розмірі 1 000 000 грн. у тимчасове платне користування строком на 12 місяців, з пролонгацією, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит, а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором. 
Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з Рахунку, платежі з Рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком Клієнта № НОМЕР_1 , що відкритий в АТ «Банк Кредит Дніпро» (п. 1.1 Договору). 
 
Згідно з пунктом 1.2. договору, кредит надається на наступних умовах: максимальний кредитний ліміт кредитної лінії на дату укладання цього договору становить – 1 000 000 грн. В межах Максимального ліміту кредитної лінії Банк в залежності від оцінки кредитоспроможності Клієнта має право встановити Доступний ліміт кредитної лінії, який може бути меншим за Максимальний ліміт кредитної лінії. Банк має право в подальшому змінювати розмір Доступного ліміту кредитної лінії, але його розмір не може перевищувати Максимальний ліміт кредитної лінії. (п. 1.2.1. Договору). Строк кредитування – 12 місяців з дати його встановлення. Продовження строку кредитування може здійснюватися необмежену кількість разів на той же строк і на тих же умовах. У разі небажання Клієнта продовжувати строк кредитування на новий строк, Клієнт має звернутись до відділення Банку із відповідною письмовою заявою не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення чергового строку кредитування (п. 1.2.2. Договору).
 
Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за Кредитом у розмірі 40,8 % річних. У разі порушення строків/термінів повернення Кредиту Клієнт зобов`язаний сплатити проценти за порушення грошового зобов`язання (згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України), що нараховуються на прострочену заборгованість за Кредитом у розмірі 56% річних за кожен день прострочення, включаючи день погашення простроченої заборгованості. За кожною операцією, що здійснена за рахунок Кредиту, встановлюється Пільговий період, тобто період, строк якого визначається Тарифами Банку та протягом якого діє процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Порядок та умови застосування Пільгового періоду визначаються УДБО (п. 1.2.3 Договору).
 
Кредитний договір №26209000505246 від 30.09.2021р. підписаний ОСОБА_1 та представником Банку 30.09.2021р. /а.с. 19-20/.
Як вбачається з матеріалів справи АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, а саме надав відповідачу кредит, шляхом встановлення кредитної лінії за поточним рахунком ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , що відкритий в АТ «Банк Кредит Дніпро», та станом на 27.05.2025р. сума виданого відповідачу кредиту становить 40 670,72 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку відповідача за період з 30.09.2021р. по 27.05.2025р. /а.с. 23-133/ та розрахунком заборгованості /а.с. 21-22/. 
 
Відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та здійснював несвоєчасне та не в повному обсязі погашення заборгованості, однак з лютого 2023р. перестав вносити платежі на погашення існуючої заборгованості, в зв`язку з чим станом на 27.05.2025р. у нього утворилась заборгованість в загальній сумі 61 582,97 грн., яка складається із: заборгованості за простроченим кредитом – 31 017,15 грн., заборгованості за простроченими процентами – 29 595,04 грн., заборгованості за нарахованими строковими відсотками – 970,78 грн., що стверджується розрахунком заборгованості за період з 30.09.2021р. по 27.05.2025р. /а.с. 21-22/ та виписками з банківського рахунку /а.с. 23-133/. 
 
28.05.2025р. між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (клієнт) та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» (фактор) був укладений Договір факторингу №28/05/25 (далі – Договір факторингу), за умовами якого АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відступило, а ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло належні АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, що є додатком до договору, в тому числі і право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №26209000505246 від 30.09.2021р. на загальну суму 62 345,74 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту – 31017,15грн., 31 328,59 грн. – заборгованість за процентами /134-137, 146/. 
На виконання умов Договору факторингу №28/05/25 від 28.05.2025р. ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» сплатив АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» кошти у розмірі 3 100 001 грн., що підтверджується платіжним документом №10837 від 28.05.2025р. /а.с. 144/.
Оскільки до теперішнього часу відповідачем не виконане грошове зобов`язання за договором №26209000505246 від 30.09.2021р. в добровільному порядку, то позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою корить заборгованість за Кредитним договором в розмірі 59 345,74 грн., з яких: 31 017,15 – заборгованість за кредитом, 28 328,59 грн. – заборгованість за процентами.
Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами глави 71, 73 Цивільного кодексу України (далі – ЦК).
Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного.
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. 
Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК).
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем були отримані кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені договором №26209000505246 від 30.09.2021р., і він користувався такими коштами, однак допустив порушення зобов`язань в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом.
Враховуючи ту обставину, що в порушення умов кредитного договору №26209000505246 від 30.09.2021р. відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернув, оскільки не здійснював платежів для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача – ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», ні на рахунки первісного кредитора АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», чим порушив права кредитора, то позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості договором №26209000505246 від 30.09.2021р. в загальній сумі 59 345,74 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставини спірних правовідносин.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2662,40грн. /а.с. 145/ та витрат на правничу допомогу в розмірі 3 500 грн. /а.с. 149-158/. 
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн., з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією від 15.05.2026р.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» задоволено у повному обсязі, до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. 
Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу та судового збору, суд виходить з наступного.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
 
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 4, 5 статті 137 ЦПК України).
 
Частиною 6 статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
 
На підтвердження надання правничої допомоги представником позивача суду надано договір про надання правничої допомоги №43453613 від 01.04.2026р., згідно якого правова допомога ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» надавалась адвокатом Дорошенко М.А., додаткову угоду №26209000505246 від 13.05.2026р. до договору про надання правничої допомоги №43453613 від 01.04.2026р., акт №26209000505246 від 13.05.2026р. про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг); свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю серії КС №10289/10 від 11.10.2021р. /а.с. 149-158/.
 
Згідно з актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом Дорошенко М.А. надано наступні послуги: 
- правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» – 1 години, вартість – 100 грн.,
- складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, – 2 години, вартість – 2 000 грн., 
- формування додатків до позовної заяви (письмові докази) – 0,5 години, вартість – 500грн., а всього 3 500 грн.
Слід зауважити, що Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у додатковій постанові у справі №201/14495/16-ц від 30.09.2020р., провадження №61-22962св19, зазначив, що підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, її розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.202р. у справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Отже, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача в контексті положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, об`єктивно необхідним на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд доходить висновку, що заявлена позивачем сума в розмірі 3 500 грн. є обґрунтованою та співмірною з реальним обсягом правової допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, та відповідає критерію реальності таких витрат (обсягом юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду в суді, складанням процесуальних документів).
За таких обставин, беручи до уваги зміст позовних вимог, складність справи, сутність спірних правовідносин, обсяг виконаних представником позивача робіт, докази на підтвердження понесених витрат, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат позивача на правову допомогу в розмірі 3 500 грн., оскільки такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність, об`єм справи, ціну позову, а також результат розгляду справи судом, зміст і значення остаточного рішення суду для сторін.
На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст.7, 9, 11-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути із  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 43453613, м. Київ, р-н Шевченківський, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, НОМЕР_3 у АТ «СЕНС БАНК», код банку (МФО) 300346)) заборгованість за кредитним договором №26209000505246 від 30.09.2021р. у розмірі 59 345,74 грн., судовий збір в розмірі 2 662,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500 грн., а всього 65 508,14грн. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складений 29 червня 2026  року.

Головуючий: В.М. Скляренко