П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року м. Київ

Справа № 759/27211/25
Провадження№22-ц/824/6675/2026

Резолютивна частина постанови оголошена 13 травня 2026 року
Повний текст постанови складено 14 травня 2026 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
суддя-доповідач Стрижеуса А.М., 
суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
секретаря: Узлій М.М.

учасники справи: заявник ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Павленком Вячеславом Вікторовичем, на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2025 року, постановлену у складі судді Горбенко Н.О., - 
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернуся до Святошинського районного суду м. Києва із заявою в якій він просить встановити юридичний факт того, що кватира за адресою: АДРЕСА_1 , площею 18,8 кв.м., втратила статус службової. 
В обґрунтування заяви зазначає, що встановлення даного юридичного факту необхідно для реалізацією свого права на приватизацію. 
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2025 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту втрати квартирою статусу службової.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вказана справа в цілому стосується статусу квартири АДРЕСА_2 .
Святошинська районна в місті Києві державна адміністрації відмовила ОСОБА_1 у приватизації зазначеної квартири.
Відтак, суд вбачає у даній справі спір про право, який має вирішуватись за правилами позовного провадження, оскільки вирішення даної справи безпосередньо впливе на права та обов`язки Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Павленко В.В. подав апеляцій скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та встановити наступний юридичний факт щодо того, що: квартира за адресою АДРЕСА_1 , площею 18.8 кв.м., є така, що втратила статус службової. Зазначає, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що нібито у даній справі наявний спір про право.
Зазначає, що станом на сьогодні, підприємство на балансі якого перебувала дана квартира ухвалою Господарського суду м. Києва у справі №910/8993/21 від 20.10.2021р. ліквідувати банкрута - Приватне акціонерне товариство «Домобудівний комбінат № 3». Головному управлінню ДПС у м. Києві вказано зняти Приватне акціонерне товариство «Домобудівний комбінат № 3» (ідентифікаційний номер: 04012773 ) з податкового обліку.
Державному реєстратору за місцезнаходженням банкрута вказано провести державну реєстрацію припинення Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат № 3» (ідентифікаційний номер: 04012773 ) як юридичної особи.» 
На підставі Витягу проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи Дата запису 01.11.2021 Номер запису 1000731170057005388 Судове рішення про припинення юридичної особи у справі №910/8993/21 від 20.10.2021р.
Стаття 110 Цивільного кодексу України «Ліквідація юридичної особи»: передбачає, що юридична особа ліквідується і припиняє існування, без переходу прав і обов`язків у порядку правонаступництва до інших осіб.
Тобто поки квартира за адресою АДРЕСА_1 має статус службової спір з Святошинською адміністрацією існувати не може, тобто оскаржуваний висновок суду першої інстанції у даній справі є хибним.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Павленко В.В. підтримав доводи апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до наступного висновку. 
Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що у листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернуся до Святошинського районного суду м. Києва із заявою в якій він просить встановити юридичний факт того, що кватира за адресою: АДРЕСА_1 , площею 18,8 кв.м., втратила статус службової.
Із змісту заяви вбачається, що встановлення факту що кватира за адресою: АДРЕСА_1 , площею 18,8 кв.м., втратила статус службової, заявник пов`язує із реалізацією свого права на приватизацію.
Відмовляючи у відкритті провадження, суд виходив з того, що дане питання має вирішуватись в порядку позовного провадження, оскільки із викладених у заяві обставин та наданих матеріалів вбачається спір про право.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Кожна особа, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.
За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.
Відповідно до п.п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.
З матеріалів заяви вбачається, що заявник має ордер на право заняття службового приміщення, а саме: кватири за адресою: АДРЕСА_1 , площею 18,8 кв.м., виданий на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутаті м. Києва №595 від 12 грудня 1988 року відповідно до якого було затверджено рішення спільних засідань адміністрації та профсоюзних комітетів підприємств, організацій, установ району про надання їх працівника житлових приміщень, зокрема, ТОВ «Домобудівний комбінат № 3», в якому працював заявник на посаді двірника. 
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року справа № 910/8993/19
ліквідовано банкрута - ПрАТ «Домобудівний комбінат № 3» (ідентифікаційний номер: 04012773 ) як юридичну особу у зв`язку з банкрутством.
Головному управлінню ДПС у м. Києві зняти ПрАТ «Домобудівний комбінат № 3» (ідентифікаційний номер: 04012773 ) з податкового обліку.
Державному реєстратору за місцезнаходженням банкрута провести державну реєстрацію припинення ПрАТ «Домобудівний комбінат № 3» (ідентифікаційний номер: 04012773 ) як юридичної особи.
Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.
Частиною 5 статті 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. 
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу обліку та розподілу житлової площі Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про надання дозволу на здійснення приватизації.
Як убачається із відповіді Відділу обліку та розподілу житлової площі Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 31.03.2025 року №23/27, заявнику надано відповідь про те, що Відділ обліку та розподілу житлової площі Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації не має повноважень щодо надання дозволів на здійснення приватизації житлових приміщень. З питання виключення з числа службових жилих приміщень квартири за адресою: АДРЕСА_1 , рекомендовано звернутися до підприємства до числа яких була ця квартира включена.
З матеріали справи вбачається, що заявник має оригінали правовстановлюючих документів на проживання в службовій квартирі, але отримати дозвіл на здійснення приватизації квартири не зміг.
Заявник звернувся до суду, оскільки має намір в подальшому реалізувати своє право передбачене ч.4 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» .
Верховний Суд України у своєму листі від 01.01.2012 року вказує на те, що сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.
З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.
Отже, суд першої інстанції на вищезазначене уваги не звернув, не встановив коло заінтересованих осіб, не з`ясував думку заінтересованих осіб щодо заяви ОСОБА_1 а тому дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження.
Разом з тим, якщо буде виявлено, що встановлення підвідомчого суду факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в порядку окремого провадження, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст.379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена передчасно і з порушенням норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Павленком Вячеславом Вікторовичем - задовольнити частково.
Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2025 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна