Справа № 216/6432/25 
2/215/2093/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 червня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Науменко Я.О., за участю секретаря Оніщенко Ю.М., розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м. Кривому Розі в спрощеному позовному провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
10.02.2026 до суду за підсудністю, визначеною ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 04.12.2025, надійшла зазначена цивільна справа, в обґрунтування якої вказано, що 11.01.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (торгова марка «SelfieCredit») та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 1227895 в електронній формі, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн. строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5 % на день від суми кредиту. Кредитні кошти були перераховані відповідачу на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». 
29.07.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу № 29/07/2024, відповідно до якого право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. 
Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість станом на 29.07.2024 у розмірі 30 000,00 грн., яка складається з: 5 000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 25 000,00 грн. – заборгованість за процентами за користування кредитом. 
Позивач просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомоги розмірі 10 000,00 грн.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.03.2026 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
30.03.2026 на адресу суду надійшов лист АТ КБ «ПриватБанк» від 17.03.2026 №20.1.0.0.0/7-260312/108411-БТ, на виконання ухвали Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.03.2026, банк повідомив, що на ім`я ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у банку емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 (IBAN: НОМЕР_4 ). Також зазначено, що фінансовий номер телефону, на який здійснюється надсилання повідомлень щодо підтвердження операцій, станом на 17.03.2026: +380 68 685 01 25. Крім того, банком надано виписку по рахунку (рахунках) № НОМЕР_3 (IBAN: НОМЕР_4 ) за період з 11.01.2024 по 16.01.2024, яка додана до матеріалів справи.
06.04.2026 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
16.04.2026 справу було відкладено на 22.06.2026 у зв`язку з відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення відповідача.
01.06.2026 від відповідача надійшов відзив на позов в якому вона заперечує проти задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідач вказує, що позов є необґрунтованим та не підтверджений належними і допустимими доказами у розумінні цивільного процесуального законодавства. Свої заперечення відповідач мотивує тим, що позивачем не доведено належного укладення кредитного договору у встановленій законом формі, відсутні належні докази ідентифікації відповідача як підписанта електронного правочину, а також не підтверджено факту отримання кредитних коштів. Крім того, матеріали справи не містять належних доказів переходу до позивача права вимоги за спірним зобов`язанням та первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували розмір заявленої заборгованості. Також відповідач зазначає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є одностороннім та не підтверджений належними фінансовими документами, тому не може вважатися достатнім доказом існування та розміру боргу. У зв`язку з викладеним відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі як такого, що є недоведеним та необґрунтованим.
03.06.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначає, що викладені відповідачем заперечення є безпідставними, формальними та такими, що не підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами у розумінні статей 76–80 ЦПК України; ґрунтуються на припущеннях та не спростовують обставин, викладених у позовній заяві. Доводи відповідача не узгоджуються з матеріалами справи, суперечать фактичним даним щодо укладення договору, отримання кредитних коштів та невиконання договірних зобов`язань, а тому не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову. Між відповідачем та первісним кредитором було укладено кредитний договір у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», шляхом використання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Укладення договору відбулося через інформаційно-телекомунікаційну систему кредитодавця після проходження відповідачем процедури реєстрації та ідентифікації, підтвердження персональних даних, контактного номера телефону та реквізитів платіжної картки, що використовувалась для зарахування кредитних коштів. Вказані дії свідчать про вільне волевиявлення відповідача на укладення договору та прийняття його умов, що відповідає вимогам цивільного законодавства щодо форми правочину та порядку його вчинення в електронному вигляді. Факт отримання кредитних коштів у розмірі 5 000,00 грн. підтверджується матеріалами справи та не спростований відповідачем належними доказами. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів у строки, передбачені договором, не виконала, унаслідок чого утворилась заборгованість. Право вимоги за кредитним договором у подальшому було належним чином відступлено позивачу на підставі договору факторингу відповідно до статей 512–514 ЦК України, у зв`язку з чим до позивача перейшли всі права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу права вимоги. Таким чином, позивач є належним кредитором у спірних правовідносинах та має повний обсяг процесуальної правосуб`єктності для звернення до суду з даним позовом. Станом на 29.07.2024 заборгованість відповідача становить 30 000,00 грн., яка складається з основної суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, визначених умовами договору. Розрахунок заборгованості здійснено первісним кредитором відповідно до умов договору та є належним письмовим доказом, що міститься у матеріалах справи. Відповідач не надала жодного альтернативного розрахунку, не спростувала правильність нарахувань та не довела їх необґрунтованості, що виключає можливість прийняття його заперечень як обґрунтованих. Таким чином, доводи, викладені у відзиві, носять характер загальних заперечень, не підкріплених доказовою базою, не спростовують факту існування зобов`язання, його невиконання та розміру заборгованості, а отже, не впливають на правову оцінку спірних правовідносин і не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив зазначив, що просить проводити розгляд справи у його відсутність.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 11 січня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_2 укладено Договір № 1227895 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort». Вказаний Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н177 (а.с. 48-52).
Відповідно до п. п. 1.2., 1.3., 1.4., 1.5., 1.6. Договору, сума кредиту (загальний розмір) складає – 5 000,00 грн., тип кредиту кредит, строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів, тип процентної ставки фіксована, мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.
Згідно з п.п. 1.5.1., 1.5.2. Договору, стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Знижена процентна ставка становить 0,01 % в день та застосовується у випадку, якщо Споживач, як учасник Програми лояльності Товариства, до 31 січня 2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів.
В п.п. 1.7., 1.7.1., 1.7.2., 1.8., 1.8.1., 1.8.2. Договору, передбачено орієнтовну реальну річну процентну ставку на дату укладення Договору, яка складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 163455,62% річних. За стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 29571,67% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 50 000,00 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 47 510,00 грн.
Відповідно п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_5 . 
Згідно з Додатком №1 до Договору про надання споживчого кредиту від 11 січня 2024 року та Додатком №2 до Договору про надання споживчого кредиту від 05 січня 2024 року, а також Паспортом споживчого кредиту, відповідач була ознайомлена з умовами кредитування, зокрема: типом кредиту, строком кредитування, способом та строком надання кредиту, типом процентної ставки, загальними витратами за кредитом, реальною процентною ставкою, кількістю та розміром платежів, порядком внесення платежів, про що свідчить її електронний підпис на зазначених Додатках до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту та Паспорті споживчого кредиту, шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с.51 на звороті, 52).
До позовної заяви додано також правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с.39-47 на звороті).
Як вбачається з листа ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПЕЙТЕК» між останнім та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було укладено Договір про організацію переказу грошових коштів №03052022-1 від 03 травня 2022 року. Відповідно до зазначеного Договору 11 січня 2024 року о 02:08:23 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта № НОМЕР_5 від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» на суму 5 000,00 грн.
30 березня 2026 року на виконання ухвали суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли витребувані докази, відповідно до яких на ім`я ОСОБА_3 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), фінансовий номер телефону зазначений НОМЕР_6 , та як вбачається з виписки, 11 січня 2024 року на рахунок останньої були зараховані кошти у сумі 5 000,00 грн.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, які на повернення не вносились. Внаслідок чого є наявність заборгованості станом на 29.07.2024 у розмірі 30 000,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 5 000,00 грн., заборгованість за процентами 25 000,00 грн. (а.с.32-35 на звороті).
29 липня 2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», уклали Договір факторингу № 29/07/2024, згідно з яким ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників (а.с.53-57).
Відповідно до витягу з реєстру боржників заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № 1227895 складає 30 000,00 грн., а саме, заборгованість за тілом кредиту 5 000,00 грн., заборгованість за процентами 25 000,00 грн. (а.с.61).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відтак після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги фінансової установи.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно вимог ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Фінансова установа ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за вказаним договором стосовно надання кредиту виконало, а ОСОБА_2 в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість.
Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», суд приходить до наступного.
Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.
Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у № справі № 2-1055/11.
У зв`язку з тим, що до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс».
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Припис абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України встановлює, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
В силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови фінансової установи.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем.
Як вже зазначалось вище, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 29 липня 2024 року, за Договором укладеним із ОСОБА_2 наявна заборгованість 30 000,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 5 000,00 грн., заборгованість за процентами 25 000,00 грн.
З умов кредитного договору вбачається, що сторони погодили строк кредиту - 360 днів, процентну ставку за користування кредитом 2,5% вдень. З такими умовами відповідач погодилась, що засвідчила своїм електронним підписом.
Оскільки матеріали справи не міститься доказів повернення відповідачем ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» отриманих за договором коштів у строки, передбачені договором, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Разом з тим, суд не погоджується із розміром процентів за користування кредитом, заявлених позивачем.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» та пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №3498-ІХ від 22.11.2023 встановлено поетапне обмеження максимальної денної процентної ставки за споживчими кредитами: протягом перших 120 днів дії Закону — не більше 2,5 % на день, протягом наступних 120 днів — не більше 1,5 % на день, а надалі — не більше 1 % на день.
Оскільки кредитний договір укладено 11.01.2024, а заборгованість позивачем визначена станом на 29.07.2024, суд здійснює перевірку нарахованих процентів за вказаний період.
Так, за період з 11.01.2024 по 20.04.2024 (101 день) максимальний розмір процентів становить 12 625,00 грн. (5 000,00 грн. ? 2,5 % ? 101 день), а за період з 21.04.2024 по 29.07.2024 (100 днів) — 7 500,00 грн. (5 000,00 грн. ? 1,5 % ? 100 днів).
Таким чином, загальний розмір процентів, які можуть бути нараховані відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування», становить 20 125,00 грн.
Враховуючи, що позивачем заявлено до стягнення проценти у розмірі 25 000,00 грн., суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача проценти за користування кредитом у розмірі 20 125,00 грн., відмовивши у стягненні решти процентів у сумі 4 875,00 грн. як таких, що нараховані понад встановлені законом обмеження.
Таким чином, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що між відповідачем та первісним кредитором було належним чином укладено кредитний договір, відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн., однак взяті на себе зобов`язання щодо їх повернення та сплати процентів належним чином не виконала. Право вимоги за спірним кредитним договором у встановленому законом порядку перейшло до позивача, який набув статусу належного кредитора у спірних правовідносинах.
Доводи відповідача, викладені у відзиві, про недоведеність факту укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та переходу права вимоги не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються дослідженими судом письмовими доказами.
Разом з тим, перевіряючи правильність розрахунку заборгованості, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір процентів не повністю відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування» щодо граничного розміру плати за користування споживчим кредитом, у зв`язку з чим підлягає зменшенню до 20 125,00 грн.
За таких обставин позовні вимоги ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» є обґрунтованими та доведеними належними доказами лише частково, а тому підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №1227895 від 11.01.2024 у загальному розмірі 25 125,00 грн, з яких 5 000,00 грн. — заборгованість за тілом кредиту та 20 125,00 грн. — заборгованість за процентами за користування кредитом. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В підтвердження надання позивачу правничої допомоги ФОП ОСОБА_4 надано копію акту приймання-передачі наданих послуг № 56 від 02 серпня 2024 року (а.с. 68), копію договору про надання правової (правничої) допомоги (а.с.63-64 на звороті), витягу з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 56 від 02 серпня 2024 року (а.с.67).
В силу ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 31 травня 2023 року у справі № 757/13974/21-ц вказав, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням.
Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України.
Виходячи із викладеного, позивач у даному випадку не має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, тому суд не стягує зазначені витрати з відповідача на користь позивача.
У відповідності до приписів частини 1 статті 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи той факт, за подання позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 гривень, а позовні вимоги задоволені на 83,75 % від первинно заявлених вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 028,76 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265, 282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором– задовольнити частково. 
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс»заборгованість за кредитним договором №1227895 від 11.01.2024 у загальному розмірі 25 125,00 грн., з яких 5 000,00 грн. — заборгованість за тілом кредиту та 20 125,00 грн. — заборгованість за процентами за користування кредитом, а також судові витрати у сумі 2 028 (дві тисячі двадцять вісім) гривень 76 копійок – судового збору, а всього 27 153 (двадцять сім тисяч сто п`ятдесят три) гривні 76 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 24 червня 2026 року. 

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», ЄДРПОУ 41915308, місцезнаходження: 03124, м. Київ, б-р Вацлава Гавела, 4.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя