Справа №491/106/26 
Провадження № 2/491/379/26
РІШЕННЯ
іменем України

19 травня 2026 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі головуючого судді - Желяскова О.О.,
з участю секретаря судового засідання - Рачкової І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ананьїв Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК»до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг в розмірі 133 692,26 гривні. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Керуючись положеннями статтей 633, 634, 641 ЦК України, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» пропонує необмеженому колу фізичних осіб - резидентів України скористатися банківськими послугами щодо продуктів monobank | Universal Bank, для чого пропонує приєднатись до опублікованих на сайті Банку Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank. Приєднання до Умов і правил здійснюється фізичними особами шляхом підписання анкети-заяви у паперовому або електронному вигляді, що надається Банком. Своїм підписом на анкеті-заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент її підписання ознайомився з текстом Умов і правил, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків, повністю зрозумів їхній зміст, погоджується з викладеним, розуміє свої права та обов`язки, в т.ч. право відмовитися від отримання рекламних матеріалів засобами дистанційних каналів комунікації. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі договору відповідач отримав кредит у розмірі 80 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості з пільговим періодом до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі), з пільговою відсотковою ставкою 0,00001% річних. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 30 липня 2025 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач не вчинив жодних дій на його виконання, внаслідок чого виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача.
Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 25 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до частини п`ятої статті 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 178 ЦПК України (а.с.60). 
Оскільки позовна заява подана через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», позивач самостійно направив відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів рекомендованим листом з описом вкладення 14 лютого 2026 року та надав суду докази їх надсилання (а.с.54).
Відповідачу ОСОБА_1 , за зареєстрованим місцем його проживання, було надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що містяться відомості в матеріалах справи (а.с.61).
10 березня 2026 року через підсистему «Електронний суд» відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі через їх безпідставність, недоведеність та суперечність нормам чинного законодавства України. Так, надана до позову анкета-заява від 20 листопада 2017 року не містить жодних істотних умов кредитного договору: у ній не вказано розмір кредитного ліміту (зокрема, немає жодної згоди відповідача на встановлення ліміту у розмірі 80 000 гривень), не вказано процентну ставку, розмір комісій, тарифи за послуги типу «Розстрочка» або розміри штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань. Позивач не надав суду жодного належного доказу, який би підтверджував, що відповідач погоджувався саме з тією редакцією Умов і Тарифів. Відповідач зазначає, що ніколи не укладав у письмовій чи електронній формі жодних окремих договорів про розстрочку. Позивач не надав суду жодного документа, який би підтверджував факт замовлення відповідачем цієї послуги, погодження формули розрахунку заборгованості за нею чи розміру комісії. Відповідно до статтей 8, 9, 12 Закону України «Про споживче кредитування», надання кредиту у формі розстрочки вимагає обов`язкового надання споживачу паспорта споживчого кредиту та підписання детального графіка платежів із зазначенням реальної річної процентної ставки, комісій та загальної вартості кредиту. Жодного такого графіка чи договору позивачем до матеріалів позову не додано. Оскільки правові підстави (договір) для надання послуги «Розстрочка» відсутні, всі нарахування та списання комісій за цими операціями є безпідставними. Більше того, позивач самовільно списував ці незаконні комісії (які згідно з їхніми непідписаними тарифами складають 1,9% щомісяця) в рахунок кредитного ліміту (в овердрафт). Тобто, Банк примусово видавав відповідачу новий кредит під 3,1% на місяць для того, щоб оплатити самому собі нічим не обґрунтовану комісію за неіснуючим договором розстрочки. Такі дії є грубим порушенням принципу справедливості та статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а отже, всі суми цих комісій, які Банк включив у загальне «тіло кредиту», підлягають виключенню з розрахунку заборгованості (а.с.64-66).
Ухвалами Ананьївського районного суду Одеської області від 10 березня 2026 року задоволено клопотання відповідача - витребувано у позивача відповідну інформацію (а.с.73) та постановлено перейти від розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с.75). 
11 березня 2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, звернувши увагу, зокрема, на наступне. Після підписання 20 листопада 2017 року анкети-заяви відповідач не звертався до Банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчисленні вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватися карткою, а отже з ними погодився. Представник зазначає, що без погодження у мобільному застосунку «monobank» шляхом накладення електронного підпису, застосунок не переходить на наступний етап входу у головне меню, тобто проведення будь-яких операцій, у тому числі отримання кредиту, без такого підтвердження не є можливим. Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже відповідач намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами і правилами банківських послуг у за стосунку «monobank», бо інакше він не мав би технічної можливості користуватися додатком. Також зазначає, що відповідно до виписки про рух коштів та довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, кредитний ліміт ОСОБА_1 становить 80 000,00 гривень, та відповідно до виписки баланс рахунку складає - (мінус) 53 692,26 гривні, себто заборгованість 133 692,26 гривень, що складається із повністю використаного кредитного ліміту у сумі 80 000,00 гривень та суми овердрафту (мінусу по картці), який становить - 53 692,26 гривні. Овердрафт виник з підстав, якщо на рахунку клієнта не вистачає коштів для оплати заборгованості то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, а відповідно до пункту 5.20 Умов обслуговування, термін повернення овердрафту в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. Відповідно до пункту 5.13 розділу ІІ Умов, у першу чергу сплачується прострочена заборгованість до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом, у другу чергу сума кредиту та проценти за користування кредитом, у третю чергу неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, що передбачені договором. В своїй відповіді на відзив, представник зауважив, що з виписки про рух коштів по картці вбачається, що відповідачем були оформлені: 2 заяви на послуги «Покупка частинами» на загальну суму 20 471,00 гривня, за якою Банк надає кредит з метою придбання товару в магазинах партнера на строк, визначений у заяві, а клієнт зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити відсотки у складі щомісячних платежів; 6 заяв послуги «Кредит готівкою» на загальну суму 19 861,00 гривня, за якою Банк надає клієнту кредит з метою здійснення переказу на поточний рахунок клієнта, відкритий в будь-якому українському банку, на строк, визначений у заяві, а клієнт зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі щомісячних платежів; 31 заяви послуги «Розстрочка» на загальну суму 325 306,30 гривень, за якою Банк надає клієнту кредит з метою придбання товару на строк, визначений у заяві, а клієнт зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі щомісячних платежів; 110 заяв послуги «Транзакція в розстрочку» на загальну суму 489 517,26 гривень, за якою Банк надає клієнту кредит з метою здійснення платежу на строк, визначений у заяві, а клієнт зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити. Відповідно до умов користування для списання щомісячного платежу, клієнт має поповнити карту на суму регулярного платежу, якщо на рахунку недостатньо коштів, то сума регулярного платежу списується в овердрафт (а.с.77-85).
15 березня 2026 року через підсистему «Електронний суд» відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, в якому вкотре звертає увагу, що не підписував Умови та правила надання банківських послуг, якими регулюється питання нарахування відсотків. Відповідно до частини десятої статті 84 ЦПК України просить визнати недоведеним факт надання кредитних коштів на суму 133 692,26 гривні (а.с.161-163).
16 березня 2026 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача надав додаткові пояснення, які зводяться до доводів, наданих у позові та відповіді на відзив (а.с.165-168).
Представник позивача АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у судове засідання на розгляд справи не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України. Це підтверджує довідка про доставку електронного документу (а.с.178). Водночас, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача Мєшніка К.І., в якому, посилаючись на частину третю статті 211 ЦПК України, просить розглянути справу без участі представника позивача (а.с.52).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи не прибув, причини неприбуття суду невідомі. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України. Це підтверджує довідка про доставку електронного документу (а.с.179).
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд в постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у як найшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду цієї справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась судом обов`язковою.
Враховуючи викладене, положення частини третьої статті 223 ЦПК України, наявність відомостей про належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце слухання справи, клопотання представника позивача про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи.
У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов наступного висновку.
З матеріалів справи встановлено, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», в зв`язку з чим 20 листопада 2017 року підписав анкету-заяву б/н до договору про надання банківських послуг (а.с.39 зворотний).
Анкета-заява містить детальну інформацію відносно особи  ОСОБА_1 , зокрема, дату народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу.
В анкеті-заяві вказано, що відповідач:
- просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов;
- підтверджує, що надані ним документи є чинними (дійсними) та наведені їх копії відповідають оригіналу;
- погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту складають договір банківських послуг;
- підписанням цього договору підтверджує, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку;
- беззастережно погоджується з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток;
- засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 02C367D9636E732664A827DABAEB690651C65E3895B0AC4A23CA342C7754825EA3, що буде використовуватись для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором.
Згідно із довідки АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» ОСОБА_1 було надано картку № НОМЕР_3 , тип картки «Чорна» (а.с.38 зворотний).
Відповідно до довідки про розмір встановленого ліміту, ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт на дату підписання анкети-заяви в розмірі 32 000,00 гривень, який в подальшому збільшився до 80 000,00 гривень (а.с.39).
Згідно із наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 19 січня 2026 року, становить 133 692,26 гривень, із них: 133 692,26 гривень - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с.10-22).
Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України).
Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України).
Зважаючи на приписи вказаної статті, суд погоджується з запереченнями відповідача проти позову в тій частині, що в анкетв-заяві від 20 листопада 2017 року, підписаній сторонами, відсутні умови договору про узгодження процентної ставки за кредитом, як й інші істотні умови, притаманні кредитному договору. Доводи позивача, наведені ним в позовній заяві та в розрахунку позовних вимог про узгодження між сторонами договору розміру процентної ставки та інших нарахувань, документально не підтверджені.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги заборгованості по відсоткам, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, тарифи обслуговування картки «Чорна», паспорт споживчого кредиту Чорної карткиmonobank, таблицю обчислення загальної вартості для споживача, як невід`ємні частини спірного договору (а.с.40-45). При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови і правила обслуговування, тарифи», паспорт споживчого кредиту татаблицю обчислення загальної вартості для споживача розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву від 20 листопада 2017 року, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані позивачем до позовної заяви, розмірі та порядку нарахування.
В змісті анкети-заяви зазначено, що її підписанням клієнт погоджується, що приєднується до Умов та правил надання банківських послуг АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», які разом із тарифами, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту становлять договір банківського обслуговування,та примірники яких отримав у мобільному додатку. Але роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Крім того, банк не пересвідчився, чи дійсно клієнт отримав у мобільному додатку та ознайомився з вказаними документами.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що: «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Тому з огляду на зміст статтей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачу кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-ХІІ про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, кредитор має право вимагати виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
З огляду на дані посилання слід зазначити, що наявні в матеріалах справи Умови і правила в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при надання банківських послуг (а.с40-43) відповідачем не підписані, до того ж надані в редакції чинній з 27 листопада 2021 року, яка не діяла на момент укладення кредитного договору, а тому, згідно роз`яснень, що викладені у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін.
Позивачем додатково з відповіддю на відзив було надано Умови обслуговування рахунків фізичної особи, затверджені 07 листопада 2017 року (а.с.87-100). Та в матеріалах справи відсутнє підтвердження щодо одержання відповідачем означених Умов обслуговування рахунків фізичної особи. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами.
В матеріалах справи також наявні: заява клієнта № 20.30.0002162424 від 30 листопада 2020 року (а.с.101-103), заява клієнта № 20.30.0002418324 від 13 січня 2021 року (а.с.138-141), заява клієнта № 20.30.0000172630 від 04 жовтня 2019 року (а.с.142-145), заява клієнта №20.30.0003050695 від 18 квітня 2021 року (а.с.146-150), заява клієнта № VM3112201861331100 від 04 січня 2019 року (а.с.151-154).
З тексту вказаних заяв не вбачається та позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що вони є невід`ємною складовою кредитного договору від 20 листопада 2017 року, за яким позивач просить стягнути заборгованість, тому суд вважає, що вказані заяви є самостійними договорами на умовах їх строковості, платності і поворотності.
Щодо посилань представника позивача, зокрема на зазначені заяви та щомісячні платежі за ними списувались за рахунок тіла кредиту, суд вважає необхідним зазначити, що дані заяви є самостійними кредитними договорами та не є невід`ємною частиною договору від 20 листопада 2017 року або додатком до цього договору, а тому позивач не позбавлений можливості звернутися до суду із вимогами щодо стягнення заборгованості за вказаними договорами в разі неналежного виконання відповідачем зобов`язань по ним.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» є стягнення заборгованості за тілом кредиту, за анкетою-заявою від 20 листопада 2017 року, що відповідає суті кредитних правовідносин, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті. Тобто, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Так, 20 листопада 2017 року, на підставі анкети-заяви відповідач отримав кредитні кошти та згідно довідки за лімітами, останнє збільшення кредитного ліміту відбулось 28 лютого 2022 до 80 000,00 гривень (а.с.39).
Суд має дослідити не лише анкету-заяву, а всі наявні у справі докази, та тільки лише у разі того, що всією їх сукупністю не доводяться вимоги банку, відмовляти у їх задоволенні через недоведеність.
Так, у справі наявні, серед іншого, довідка про картку відповідача і довідка про встановлені (змінені) кредитні ліміти, виписка про рух коштів по рахунку відповідача.
Виписка з банківського рахунку це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів. Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 квітня 2012 року за № 571/20884, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання операцій та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.
Наявність та розмір заборгованості підтверджуються випискою по особовому рахунку, який згідно пункті 57, 58 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку країни від 04 липня 2018 року № 75, є регістрами, які Банки обов`язково мають складати на паперових та/або електронних носіях. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного).
Таким чином, у виписці про рух коштів відображаються всі операції за картковим рахунком клієнта ОСОБА_1 , в т.ч., маються відомості щодо встановленого розміру кредитного ліміту, його зміну, зняття грошових коштів клієнтом, погашення ним заборгованості, поповнення свого рахунку, перекази коштів третім особам та зарахування кошів на його картки від третіх осіб (а.с.23-38, 105-136).
Згідно із наданої банком довідки, кредитний ліміт, який встановлювався банком відповідачу з 20 листопада 2017 року мав розбіг від 32 000,00 гривень до 80 000,00 гривень (а.с.39).
Суд вважає, що виписка саме і доводить отримання відповідачем кредитних коштів від банку та користування ними, а також здійснені на погашення кредиту платежі.
Разом з тим, суд вважає, що договірні відносини є підтвердженими лише щодо фактичного використання відповідачем кредиту, але щодо інших умов, зокрема, щодо комісій, відсотків, порядку погашення та списання кошів з рахунків відповідача, або погашення заборгованості за відсотками та комісіями за рахунок кредиту із подальшим зарахуванням цих коштів знову у тіло кредиту, погодження у письмовій формі між сторонами не відбулось.
Суд не бере до уваги паспорт споживчого кредитування, на якому також наголошував позивач як на доказі погодження вказаних умов з огляду на таке.
Зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту. В паспорті зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.
Окрім того, у цьому паспорті міститься посилання на те, що інформація, зазначена у ньому, зберігає чинність та є актуальною лише до 01 січня 2023 року (а.с.45). Тобто він укладений лише для дотримання банком вимог Закону України «Про захист прав споживачів» щодо переддоговірного ознайомлення клієнта із наявним кредитними продуктами, та не підмінює собою укладення кредитного договору на певних істотних умовах.
За вказаних обставин, посилання у позовній заяві на те, що істотні умови договору (процентна ставка за користування кредитними коштами, комісії, порядок списання чи погашення кредиту) погоджено між сторонами підписаними відповідачем документами, суд вважає безпідставними.
З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» процентів за користування кредитом та комісії, яка нараховувалась банком та погашалась за кошти відповідача (заборгованість відсутня), оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо прийняття боржником умов і тарифів кредитування, а тому судом перевіряється тільки, чи має відповідач непогашене тіло кредиту.
За випискою про рух коштів можна чітко визначити розмір неповернутого кредиту, відслідкувавши витрати відповідача та вкладені на картрахунок кошти.
У розрахунку банк визначив заборгованість за тілом кредиту станом на 19 січня 2026 року у розмірі 133 692,26 гривень.
Шляхом аналізу виписки про рух коштів по картрахунку судом встановлено, що відповідач активно користувався виданою йому карткою протягом тривалого часу, оплачуючи покупки в магазинах, аптеках, поповнюючи мобільний телефон, здійснюючи перекази на картки третіх осіб, а також на його картрахунок надходили регулярні поповнення.
Також враховуючи, що банк зазначив, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» повернуті відповідачем не в повному обсязі, а також вимоги статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
За випискою про рух коштів підраховано, що всього відповідачем протягом періоду з 20 листопада 2017 (дата підписання анкети-заяви) по 19 січня 2026 (дата, станом на яку визначено розмір заборгованості позивачем) здійснено витрат на суму 3 360 403,74 гривні. В той же час, на рахунок відповідача за цей же період надійшло коштів на суму 3 226 711,48 гривень (а.с.105).
Таким чином, сума непогашеного тіла кредиту становить:3 360 403,74 гривні - 3 226 711,48 гривень = 133 692,26 гривні, що є сумою, заявленою позивачем.
Аналогічні правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду від 29 березня 2024 року у справі № 336/1265/21.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не в повному обсязі виконав зобов`язання щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а тому позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.
В позовній заяві міститься вимога позивача про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з судового збору.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 662 гривні 40 коп. (а.с.1), суд вважає за необхідне судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору, покласти на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 10, 12, 13 76-81, 89, 141, 264, 279 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК»до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 31 липня 2003 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області; місце проживання зареєстровано за адресою:  АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21133352, місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 04080, м. Київ, вул. Оленівська, буд. 23, заборгованість за договором про надання банківських послуг від 20 листопада 2017 року в розмірі 133 692 (сто тридцять три тисячі шістсот дев`яносто дві) гривні 26 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 31 липня 2003 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області; місце проживання зареєстровано за адресою:  АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21133352, місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 04080, м. Київ, вул. Оленівська, буд. 23, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 коп., сплачений за подачу позовної заяви до суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до підпункту 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.
Відомості про сторін та інших учасників справи на виконання пункту 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України:
позивач:	Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК», місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 04080, м. Київ, вул. Оленівська, буд. 23; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21133352	
відповідач:	ОСОБА_1 ; місце проживання зареєстровано за адресою:  АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 	

Копію рішення суду вручити/надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.
У відповідності до положень частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є 19 травня 2026 року, тобто дата складання повного судового рішення. 

Суддя О.О. Желясков

Рішення суду набрало законної сили "_____"___________________20_____ року.
Оригінал судового рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи № 491/106/26 Ананьївського районного суду Одеської області.