Справа № 467/418/26
Провадження № 2/467/377/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

27.05.2026 року Арбузинський районний суд Миколаївської області
у складі:
головуючого судді Догарєвої І.О.,
за участю секретаря Скорнякової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

27.03.2026 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Колект» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Колект» заборгованість за кредитним договором №5778266 від 21.06.2025 року у розмірі 34301,74 грн, витрати на правничу допомогу 12000,00 грн, витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів боржнику 381,74 грн та судовий збір 2662,40 грн. 
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.06.2025 року між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №5778266, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн та зобов`язалась повернути отримані кошти та виконати інші обов`язки, що передбачені договором. 25.11.2025 року між ТОВ «Міолан» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого позивач набув усі права первісного кредитора за кредитним договором №5778266. Заборгованість відповідача за кредитним договором становить 34301,74 грн, з яких: тіла кредиту – 5000,00 грн; комісії за надання кредиту – 7920,00 грн; штрафних санкцій за неналежне виконання кредитного зобов`язання 9000,00 грн. Відповідач заборгованість не погасила, а тому позивач просить стягнути з неї заборгованість у зазначеному розмірі.
Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30.03.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Сіті Колект» не з`явився, суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Заяв, клопотань, відзиву від неї не надходило. 
За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити у цій справі заочне рішення.
Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 21.06.2025 року укладено договір про споживчий кредит №5778266, відповідно до пункту 1.1. якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до Графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.
Пунктами 1.2.-1.4. вищевказаного кредитного договору передбачено, що сума кредиту становить 5000,00 грн. Кредит надається загальним строком на 360 днів з 21.06.2025 року (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, за обслуговування кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів. Дата остаточного погашення заборгованості 16.06.2026 року.
Згідно п.1.5 кредитного договору загальні витрати Позичальника за кредитом складають 17410,00 грн. Денна процентна ставка 0,97%.
Пунктом 1.5.1 визначено, що комісія за надання кредиту: 1350,00 грн, яка нараховується за ставкою 27,00 відсотків від суми кредиту одноразово.
Пунктом 1.5.2 встановлено комісію за обслуговування кредиту 16060,00 грн, щ нараховується за ставкою 14,60 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період, що встановлені графіком платежів.
Пунктами 1.5.3-1.5.4 визначено, що проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатимуть 0,00 грн. 
Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору).
Відповідно до п. 6.1 Договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Згідно з п. 6.3 Договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами та Графіком платежів) та підтверджує, зокрема, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил.
Сторонами було узгоджено графік платежів, який є додатком №1 до Договору про споживчий кредит №5778266 від 21.06.2025 року.
Укладенню договору передувало звернення ОСОБА_1 до ТОВ «Мілоан» із заявою на отримання кредиту №5778266 від 21.06.2025 року та ознайомлення з паспортом споживчого кредиту.
Анкетою-заявою на кредит №5778266 від 21.06.2025 року підтверджено процес оформлення та розгляду заяви 5778266.
З платіжного доручення №156180065 від 21.06.2025 року вбачається, що ТОВ «Мілоан» здійснило переказ коштів на рахунок ОСОБА_1 на суму 5000,00 грн.
Таким чином, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, а відповідач отримала грошові кошти у порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, згідно якого сторонами було погоджено всі його істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, умови кредитування.
Пунктом 3.2.6. вищезазначеного кредитного договору передбачено, що кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу чи делегувати (доручати здійснення) свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника.

25.11.2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» було укладено Договір факторингу №ДО-20251125, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором №5778266 від 21.06.2025 року.
Так, згідно Акту приймання-передачі додаткової інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за договором факторингу №ДО-20251125 від 25.11.2025 року та витягу з Реєстру боржників до цього договору факторингу, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором №5778266 від 21.06.2025 року, право вимоги за якою набуте позивачем, становить 21920,00 грн, з яких: сума основного боргу за кредитом – 5000,00 грн; сума комісії – 7920,00 грн, сума штрафних санкцій 9000,00 грн.
Нарахування заборгованості у зазначеному розмірі відображено у відомості про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №5778266 від 21.06.2025 року.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення.
Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Предметом даного позову є стягнення заборгованості за договором про надання кредиту, укладеним в електронній формі до нього.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, нормами Закону України «Про споживче кредитування» кредитору надано право встановлювати в договорі умову щодо комісії пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а також відносити плату за такі послуги до загальних витрат за споживчим кредитом.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вищевказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що договір №5778266 від 21.06.2025 року був підписаний відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом введення одноразового ідентифікатора.
Також суд встановив, що ТОВ «Міолан» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 5000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, отже, між сторонами було укладено письмовий правочин за допомогою електронного засобу зв`язку, договір підписаний його сторонами з використанням одноразового ідентифікатора, який став законною підставою на вчинення передбачених цими документами дій. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля виникнення, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків. Доказів визнання кредитного договору недійсним до матеріалів справи не надано, як і не надано доказів повернення відповідачем коштів у повному обсязі.
У відповідності до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Позивачем заявлено вимогу про стягнення на його користь з відповідача заборгованості за кредитним договором №5778266 від 21.06.2025 року у розмірі 34301,74 грн.
Відступлення права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором було здійснено шляхом укладення між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» Договору факторингу.
Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №5778266 від 21.06.2025 року відповідачу ОСОБА_1 первісним кредитором була нарахована заборгованість у розмірі 21920,00 грн, з яких: сума основного боргу за кредитом – 5000,00 грн;

сума комісії – 7920,00 грн, сума штрафних санкцій 9000,00 грн. У цьому ж розмірі заборгованості відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №ДО-20251125 від 25.11.2025 року до ТОВ «ФК «Сіті Колект» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №5778266 від 21.06.2025 року. 
За наведеного, у позивача, як правонаступника попереднього кредитора виникло право вимоги до боржника, яке визначено первісним кредитором у виді боргу, розрахованого на момент його передачі своєму правонаступнику та це право обмежується сумою 21920,00 грн. Підстави для нарахування позивачем іншої заборгованості у позовній заяві не наведені та не надано суду відповідного розрахунку. Отже, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Оскільки позивач довів суду використання та неповернення відповідачем кредитних коштів, в сумі 5000,00 грн, суд зробив висновок про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Сіті Колект», як правонаступника первісного кредитора, заборгованості за кредитним договором №5778266 від 21.06.2025 року в розмірі 12920,00 грн, з яких: сума основного боргу за кредитом – 5000,00 грн; сума комісії – 7920,00 грн.
Підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення суми штрафних санкцій 9000,00 грн суд не убачає.
Так, відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Із зазначеного слідує, що законодавцем звільнено позичальників від неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 та такі нарахування підлягають списанню.
З наведених вище підстав позовні вимоги ТОВ «ФК «Сіті Колект» підлягають частковому задоволенню, а з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №5778266 від 21.06.2025 року у розмірі в розмірі 12920,00 грн, з яких: сума основного боргу за кредитом – 5000,00 грн; сума комісії – 7920,00 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат

адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження витрат на правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн представником позивача надано суду копії: договору про надання правничої допомоги №ДО-20260202/001 від 02.02.2026 року, укладеного між ТОВ «ФК «Сіті Колект» та адвокатом Богомоловим В.В., з додатком прайс-листом, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Богомолова В.В., витягу з акту №167 про надання юридичної допомоги від 10.02.2026 року, заявки про надання правової допомоги №167 від 10.02.2026 року, платіжної інструкції №418 від 26.02.2026 року.
На підтвердження витрат в розмірі 381,74 грн, пов`язаних з підготовкою та направленням документів боржнику, позивачем надано договір про надання послуг №ДТ-СК-30102025 від 30.10.2025 року , укладений з ТОВ «Дірект Технолоджи», додаток №3 до даного договору, акт надання послуг від 28.02.2026 року. Оскільки обов`язок щодо направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу покладено на позивача в силу вимог ст. 172 ЦПК України, витрати на технічне забезпечення виконання цього обов`язку (друк, формування відправлення, поштові послуги) є безпосередньо пов`язаними з розглядом даної справи. Залучення сторонніх організацій для технічного супроводу масової позовної роботи не суперечить чинному законодавству та є обґрунтованим з огляду на специфіку діяльності позивача.
Також, за звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України)
Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог (37,67%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1002,93 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4520,40 грн, витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів 143,80 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» заборгованість за кредитним договором №5778266 від 21.06.2025 року у розмірі в розмірі 12920 (дванадцять тисяч дев`ятсот двадцять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1002 (одна тисяча дві) гривні 93 копійки, судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4520 (чотири тисячі п`ятсот двадцять) гривень 40 копійок, судові витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів у розмірі 143 (сто сорок три) гривні 80 копійок.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Арбузинським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене іншими учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники судового процесу:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті колект», місцезнаходження: Україна, 02154, м. Київ, пр. Соборності, буд. 30-А, приміщення 321; код ЄДРПОУ 43950742.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя І.О.Догарєва