Справа №751/5568/26
Провадження №1-кп/751/350/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026275440000348 від 11 квітня 2026 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, військовослужбовця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: 
АДРЕСА_1 , такого, що на підставі ст. 89 КК України судимості не має,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, 
ВСТАНОВИВ:
10 квітня 2026 року приблизно о 22 години 00 хвилин
 ОСОБА_3 , знаходячись по вул. Кастуся Калиновського в
м. Чернігові, більш точного місця в ході досудового розслідування не встановлено, на узбіччі знайшов згорток фольги з кристалоподібною речовиною, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, – PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). У подальшому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно та протиправно, з метою особистого вживання, привласнив знайдений згорток фольги з кристалоподібною речовиною, тобто незаконно придбав психотропну речовину без мети збуту. Вказаний згорток фольги із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), ОСОБА_3 поклав до кишені куртки, де вже зберігав пристрій для паління, та став незаконно їх зберігати при собі для подальшого власного вживання без мети збуту.
10 квітня 2026 року в період часу з 23 години 18 хвилин до 23 години
26 хвилин працівниками поліції під час проведення огляду місця події за адресою: м. Чернігів, вул. Кастуся Калиновського, буд. 1, у
 ОСОБА_3 виявлено та вилучено згорток фольги з кристалоподібною речовиною та пристрій для паління із залишками речовини. Згідно з висновком експерта від 28 квітня 2026 року № СЕ-19/125-26/4801-НЗПРАП кристалічна речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, – PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,298 грама, а також речовина, яка знаходиться на внутрішніх поверхнях скляного предмета, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, – PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,0392 грама, загальна маса психотропної речовини становить 0,3372 грама, яку ОСОБА_3 умисно, незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.
Обвинувальний акт щодо  ОСОБА_3 надійшов до суду
29 травня 2026 року з клопотанням прокурора в порядку ст. 302 КПК України про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту долучено заяву обвинуваченого
 ОСОБА_3 від 28 травня 2026 року, що була складена в присутності його захисника – адвоката ОСОБА_4 , зі змісту якої вбачається, що  ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконного придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до вимог частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, а також те, що  ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву обвинуваченого про те, що він не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини та згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 у поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу. Добровільність такої позиції обвинуваченого  ОСОБА_3 також засвідчив його захисник – адвокат ОСОБА_4 .
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що вина  ОСОБА_3 у вчиненні незаконного придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту доведена за результатами спрощеного провадження.
Дії  ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як  ОСОБА_3 , так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях про те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому  ОСОБА_3 , суд враховує конкретні обставини вчинення кримінального проступку, дані про особу  ОСОБА_3 , який на підставі ст. 89 КК України судимості не має, неодружений, військовослужбовець, за місцем служби характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, звертався до лікаря нарколога КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради: згідно з випискою № 3583 був доставлений до КМОСС від 24 грудня 2017 року з приводу діагнозу – психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання амфетамінів, гостра інтоксикація неускладнена (наркотичне сп`яніння), згідно з випискою № 58 був доставлений до КМОСС від 09 січня 2020 року з приводу діагнозу – психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів (амфетамінів) та канабіноїдів, гостра інтоксикація неускладнена (наркотичне сп`яніння).
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання  ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання  ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачають як альтернативні такі види основних покарань: штраф, виправні роботи, пробаційний нагляд та обмеження волі.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого  ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов до висновку про те, що обвинуваченому необхідним та достатнім покаранням для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Призначене обвинуваченому покарання, забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, буде справедливим, адекватним матеріальному стану засудженого, необхідним і достатнім для його виправлення.
Запобіжний захід  ОСОБА_3 не обирався і підстави для його обрання відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 50, 65-67, 309,
статтями 2, 94, 100, 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382, 394-395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого
ч. 1 ст. 309 К України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень 00 копійок.  
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта від 28 квітня 2026 року № СЕ-19/125-26/4801-НЗПРАП) у сумі 2 406 гривні 80 копійок.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме пристрій для паління з нашаруванням речовини, яка згідно до висновку експерта від
28 квітня 2026 року № СЕ-19/125-26/4801-НЗПРАП містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, – PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,0392 грама, та згорток фольги з кристалоподібною речовиною, яка згідно до висновку експерта від
28 квітня 2026 року № СЕ-19/125-26/4801-НЗПРАП містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, – PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,298 грама, знищити.
Апеляційні скарги на вирок суду можуть бути подані до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя          ОСОБА_1