Справа № 202/10503/25
Провадження № 2/202/1352/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Коваленко К.В., 
представника позивача - Скосарева І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Гаражний кооператив капітальних гаражів «Романтик», Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні майном,- 

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2025 року Дніпровська міська рада в особі міського голови Філатова Бориса звернулися до Індустріального районного суду міста Дніпра із позовною заявою до ОСОБА_1 , треті особи: Гаражний кооператив капітальних гаражів «Романтик», Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні майном.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилаючись на те, що Дніпровська міська рада, є представницьким органом місцевого самоврядування.
Органи місцевого самоврядування, які одночасно здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, у земельних правовідносинах виступають як представницькі органи суб`єкта власності народу України, територіальної громади власників землі щодо права розпорядження, притаманного власнику. 
Під час проведення обстеження використання об`єктів благоустрою міста в районі буд. АДРЕСА_1 спеціалістами Комунального підприємства «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради виявлено розміщення чотирьох металевих гаражів за № № 176 (площею 19 кв. м), 177 (площею 20 кв. м), 178 (площею 19 кв. м), 179 (площею 20 кв. м). 
При перевірці дозвільних документів на їх розміщення було встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно міститься запис про гараж № 177 літ. «А1», загальна площа (кв. м): 35,4. У техпаспорті зазначено залізобетонний фундамент та стіни зі шлакоблоку. Власник ОСОБА_1 . Дата реєстрації: 23.09.2020.
Разом з тим, як встановлено із документів та огляду земельної ділянки гаражу № НОМЕР_1 загальною площею 35,4 кв; м. не існує, що свідчить про протиправність державної реєстрації права власності на неіснуючий об`єкт, оскільки замість нього збудовано металевий гараж № НОМЕР_1 . Відомості з технічного паспорту також не відповідають встановленій інформації щодо гаражу, що також свідчить про відсутність правових підстав для реєстрації права власності на нього.
Згідно даним Порталу державної електронної системи у сфері будівництва, дані якого знаходяться у відкритому доступі на сайті https://e-construction.gov.ua/ у розділі «Декларативні та дозвільні документи», а також з даними акту-прийому передачі дозвільної документації від 27.10.2016 Департаментом державної архітектурно- будівельної інспекції Дніпропетровської області, за вказаними критеріями пошуку, станом на час надання відповіді, щодо дозвільної документації (повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт або дозвіл) чи документи, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат) по об`єктам (гаражі №№ НОМЕР_2 ), розташованим за адресою: АДРЕСА_1 - відсутня інформація щодо реєстрації.
Оскільки право власності на гараж, який розташовано на земельній ділянці комунальної форми власності, зареєстровано на підставі документів, що містять недостовірні дані відносно матеріалу з якого гараж зроблений, відносно дати його побудови та відносно його загальної площі, що відрізняється від фактичної, відтак забудова земельної ділянки є самочинною.
З урахуванням наведеного просили суд: за рахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) знести самочинно побудований об`єкт: гараж № НОМЕР_1 , який розташовано в гаражному кооперативі капітальних гаражів «Романтик» (код ЄДРПОУ 20244431, 49051, м. Дніпро, вул. Каштанова, 16) (РНОНМ 2177562012101); припинити володіння ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) правом власності на гараж № НОМЕР_1 , який розташовано в гаражному кооперативі капітальних гаражів «Романтик» (код ЄДРПОУ 20244431, 49051, м. Дніпро, вул. Каштанова, 16) (РНОНМ 2177562012101) із закриттям розділу; судові витрати покласти на відповідача.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 жовтня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної справи визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 31 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призн6ачено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 18 грудня 2025 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про залучення третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача по цивільній справі за позовною заявою Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Гаражний кооператив капітальних гаражів «Романтик», Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні майном - відмовлено.
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 18 грудня 2025 року закрито підготовче провадження у справі. 
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених в позові підстав та просив суд позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим повідомленням про вручення, які повернені з відміткою «адресат відсутній». Заяв та клопотань не надав. Відзив на позовну заяву не надійшов. Враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Представники третіх осіб по справі Гаражного кооператива капітальних гаражів «Романтик», Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явились. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Заяв та клопотань не надійшло. 
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, доходить наступного.
Судом встановлено, що згідно листа інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради від 21.08.2025 № 3/4-489 під час проведення обстеження використання об`єктів благоустрою міста в районі буд. АДРЕСА_1 спеціалістами Комунального підприємства «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради виявлено розміщення чотирьох металевих гаражів за № № 176 (площею 19 кв. м), 177 (площею 20 кв. м), 178 (площею 19 кв. м), 179 (площею 20 кв. м). У листі зазначено, що право власності оформлено на об`єкти, яких фактично немає. Вищезазначені гаражі розташовано на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, а отже ці об`єкти є самочинними. 
На виконання приписів головою гаражного кооперативу капітальних гаражів «Романтик» ОСОБА_1 було надано відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: гараж № 177 літ. «А1», загальна площа (кв. м): 35,4. У техпаспорті зазначено залізобетонний фундамент та стіни зі шлакоблоку. Власник - ОСОБА_1 . Дата реєстрації: 23.09.2020.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Реєстр), право власності на гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 35,4 кв. м, розташований у гаражному кооперативі капітальних гаражів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі довідки № 177 від 15.09.2020, виданою головою правління ГККГ «Романтик».
Згідно технічного паспорту на гараж (машино-місце) № НОМЕР_1 , який розташований по АДРЕСА_1 , загальна площа гаражу в 35,4 кв.м., а також те, що він побудований зі шлакоблоку. 
Водночас, відповідно до акту обстеження земельної ділянки № 0494 від 11.09.2025 року встановлено: «Земельна ділянка розташована в межах сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:04:014:0064, цільове призначення: 1.9. «Землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення», площа 0.4522 га, власник: Дніпровська міська рада, орендар: Гаражний кооператив капітальних гаражів (ГККГ) "Романтик" код ЕДРПОУ 20244431.
Доступ до земельної ділянки: обмежений.
Обстежувана земельна ділянка огороджена бетонним парканом та знаходиться на території ГККГ «Романтик». На земельній ділянці знаходяться чотири металевих гаражі, які розміщені на проїжджій частині внутрішньої дороги гаражного кооперативу, навпроти ряду капітальних гаражів та впритул до бетонного паркану. Кожен з гаражів, розташованих на обстежуваній земельній ділянці, має інвентарний номер, а саме №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_1 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .
Між гаражами припаркований легковий автомобіль.
Покриття земельної ділянки -утрамбований щебінь.
На момент обстеження гаражі були зачинені.
Загальна площа обстежуваної земельної ділянки становить 0,0078 га, відповідно до листа КП «Муніципальний землевпорядний офіс» Дніпровської міської ради від 10.09.2025№10/09-9-25». 
До акту обстеження додано топографічну зйомку земельної ділянки в масштабі 1:500, на якій відображено розташування спірних металевих гаражів. Також додано фотоматеріали, на яких зображені металеві гаражі, зокрема й гараж № НОМЕР_1 . 
Датою заснування та державної реєстрації ГККГ «Романтик» є 18.05.2001 р., що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію.
Відповідно до відомостей технічного паспорту, роком спорудження гаражу № НОМЕР_1 є 1991 рік. 
Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради у листі від 08.09.2025 № 4/1-263 повідомило, що згідно з даними Порталу державної електронної системи у сфері будівництва, дані якого знаходяться у відкритому доступі на сайті https://e-construction.gov.ua/ у розділі «Декларативні та дозвільні документи», а також з даними акту-прийому передачі дозвільної документації від 27.10.2016 Департаментом державної архітектурно- будівельної інспекції Дніпропетровської області, за вказаними критеріями пошуку, станом на час надання відповіді, щодо дозвільної документації (повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт або дозвіл) чи документи, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат) по об`єктам (гаражі №№ НОМЕР_2 ) розташованим за адресою: АДРЕСА_1 - відсутня інформація щодо реєстрації.
Комунальне підприємство «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради листом від 09.09.2025 № 184 повідомило, що стосовно розміщення зазначених у листі металевих гаражів у районі буд. АДРЕСА_1 між їх власниками та Комунальним підприємством «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради договори про умови тимчасового погіршення існуючого стану та/або змінення об`єктів благоустрою міста не укладалися.
Поданий Дніпровською міською радою позов спрямований на захист інтересу територіальної громади на майно - земельну ділянку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.
Дніпровська міська рада, відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» с представницьким органом місцевого самоврядування. 
Органи місцевого самоврядування, які одночасно здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, у земельних правовідносинах виступають як представницькі органи cyб`єкта власності - народу України, територіальної громади власників землі щодо права розпорядження, притаманного власнику. 
Статтями 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України та ст.ст. 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) врегульовано порядок розпорядження землею.
Згідно зі статтею 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Відповідно до статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній територій.
Відповідно до статті 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст є комунальною власністю. Отже, право комунальної власності на землю (земельні ділянки), виникає i без реєстрації в силу спеціальних вимог закону. Виходячи з вимог ст. 83 ЗК України презюмується належність земельних ділянок на території міста Дніпро територіальній громаді міста з визначенням її власником Дніпровської міської ради.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України, міські ради передають земельні ділянки у власність aбo у користування, із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Згідно вимог ч. 1 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель комунальної власності на підставі рішення органу місцевого самоврядування в межах ix повноважень, визначених цим Кодексом.
Статтею 12 ЗК України визначено, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.
Згідно п. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Спірна земельна ділянка знаходиться в межах міста Дніпра. Таким чином саме територіальна громада м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради є власником земельної ділянки, на якій розташовано спірний об`єкт нерухомого майна.
Згідно зі статтею 376 Цивільного кодексу України самочинним вважається будівництво будівель, споруд, іншого нерухомого майна, якщо, зокрема, вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
Відповідно до статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.
Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (ч. 1, 2, 4 ст. 376 ЦК України).
Право власності на нерухомі речі підлягає державній реєстрації (частина перша статті 182 ЦК України).
Стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із офіційним визнанням державою права власності пов`язується можливість матеріального об`єкта (майна) перебувати в цивільному обороті та судового захисту права власності на нього.
Отже, законодавець визначив, що до інших правових наслідків, окрім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з реєстру для третіх осіб, застосування норм Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не призводить. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має.
Таким чином, системний аналіз наведених положень законодавчих актів дозволяє стверджувати, що державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності.
Водночас формулювання положень статті 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею.
Тож реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, у силу наведених вище положень законодавства та приписів частини другої статті 376 ЦК України не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного, з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої цієї статті.
Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права. Зміст приписів статті 376 ЦК України підтверджує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13.
Статтями 212 та 211 ЗК України передбачені умови повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відповідальність за порушення земельного законодавства. Так відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі aбo землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель i споруд, здійснюється за рахунок громадян aбо юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. 
Згідно ст. 211 ЗК України за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну aбo кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.
За статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (стаття 331 ЦК України).
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У пункті 46.1 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19) вказано, що: «відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне (пункт 6.30 постанови від 2 липня 2019 року у справі № 48/340). Однією із загальних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових, прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Тому суд має оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна (пункт 51 постанови від 26 червня 2019року у справі № 669/927/16-ц)».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18) зроблено висновок, що: «за наявності державної реєстрації права власності за певною особою державна реєстрація права власності на це ж майно за іншою особою може бути здійснена за згодою цієї особи або за судовим рішенням, що набрало законної сили, щодо права власності на нерухоме майно. Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи».
З урахуванням вищевикладеного, акту огляду земельної ділянки, встановлено, що гаражу № НОМЕР_1 , загальною площею 35,4 кв.м., який розташовано у ГККГ «Романтик» не існує, що свідчить про протиправність державної реєстрації права власності на об`єкт, оскільки замість нього збудовано металевий гараж № НОМЕР_1 . 
Відомості з технічного паспорту не відповідають фактично розташованому гаражу № НОМЕР_1 , що також свідчить про відсутність правових підстав для реєстрації права власності на нього.
Згідно свідоцтва про державну реєстрацію ГККГ «Романтик» датою заснування та державної реєстрації ГККГ «Романтик», є 18.05.2001 р., у той же час відповідно до відомостей з технічного паспорту, роком спорудження гаражу № НОМЕР_1 є 1991 рік. Право власності зареєстровано за ОСОБА_1 . 
Будь-яких доказів на спростування доводів Дніпровської міської ради, відповідачем суду не надано. 
Право органу місцевого самоврядування, який діє в інтересах територіальної громади, звільнити земельну ділянку від самочинно збудованих будівель з огляду на доведену незаконність і безпідставність набуття відповідачем права власності на цю будівлю становить пропорційне втручання у право власності відповідача з дотриманням рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства) та інтересами особи, яка зазнала такого втручання.
Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 203/5561/16.
За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.12, ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та їх обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Виходячи із вищевикладеного, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом наведені вище обставини, підтверджені доказами, які досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, та враховуючи надані докази по справі, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо судових витрат у справі. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до платіжної інструкції № 2472 та № 2471 від 27.10.2025 р. за звернення до суду із даною позовною заявою та заявою про забезпечення позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 6056,00 грн. та 1514,00 грн. відповідно.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України).
Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, підлягають стягненню витрати з оплати судового збору в розмірі 7570,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4, 12, 13, 141, 229, 263-265, 273, 268, 280-282 ЦПК України суд, -
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, код ЄДРПОУ 26510514) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), треті особи: Гаражний кооператив капітальних гаражів «Романтик» (49051, м. Дніпро, вул. Каштанова, 16, код ЄДРПОУ 20244431), Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, код ЄДРПОУ 40392181), про усунення перешкод у користуванні майном – задовольнити.
За рахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) знести самочинно побудований гараж № НОМЕР_1 , який розташований в гаражному кооперативі капітальних гаражів «Романтик» (ЄДРПОУ 20244431, м. Дніпро, вул. Каштанова, буд. 16, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2177562012101).
Припинити право володіння ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) правом власності на гараж № НОМЕР_1 , який розташований в гаражному кооперативі капітальних гаражів «Романтик» (ЄДРПОУ 20244431, м. Дніпро, вул. Каштанова, буд. 16), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2177562012101 із закриттям розділу.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Дніпровської міської ради (ЄДРПОУ 26510514) витрати з оплати судового збору в розмірі 7570,00 гривень
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя          Л.П. Слюсар