ПОСТАНОВА 
Іменем України

04 червня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 405/7359/20
провадження № 22-ц/4809/1062/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І.,
секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:
заявники – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , законним представником якої є ОСОБА_2 ,
заінтересована особа – Моторне (транспорте) страхове бюро України,
боржник – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на ухвалу Подільського районного суду міста Кропивницького від 25 березня 2026 року у складі головуючого судді Шевченко І. М.

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст заяви та ухвали суду першої інстанції.
У березні 2026 року заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , законним представником якої є ОСОБА_2 , звернулись до суду із заявою, в якій просили замінити стягувача ОСОБА_5 на її правонаступників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 у виконавчому проваджені 34967593, відкритому на підставі виконавчого листа по справі №405/7359/20 від 18 лютого 2021 року, який виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда; замінити боржника ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» на її гаранта по регламентним виплатам за їх зобов`язаннями Моторно (транспортне) страхове бюро України у виконавчому проваджені 34967593, відкритому на підставі виконавчого листа по справі №405/7359/20 від 18 лютого 2021 року, який виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда.
В обґрунтування заяви зазначено, що на виконані у Шевченківському ВДВС у м. Києві КМУ МЮУ перебуває виконавче провадження №34967593, відкрите на підставі виконавчого листа по справі №405/7359/20, виданого від 18 лютого 2021 року Ленінським районним судом м. Кіровограда. Стягувачем у вказаному виконавчому листі значилась ОСОБА_5 , а боржником – ТОВ «Страхове товариств» Домінанта» (01032, м. Київ, вул.Саксаганського, 119, м. Київ, пров.Індустріальний, 23, код ЄДРПОУ 35265086). 
На адресу стягувача ОСОБА_5 надійшла постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. У даній постанові зазначено, що вжитими державним виконавцем заходами розшукати майно боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявилось можливим. Ураховуючи викладене в постанові, керуючись п.7, ч. 1, ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено виконавчий документ повернути стягувачу. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Спадкоємцями після її смерті є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Відповідно до постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2024 року у справі №904/1646/23 визнано банкрутом ТОВ «СК «Домінанта». Постановлено припинити процедуру розпорядження майном ТДВ «СК «Домінанта». Припинено повноваження розпорядника майна арбітражної керуючої Тищенко О. І.
Заявники вказують, що відповідно до офіційного повідомлення, розміщеного на сайті МТСБУ, МТСБУ розпочинає проводити виплати за ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», а саме у зв`язку з визнанням ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» банкрутом та отримання підтвердження неплатоспроможності зазначених страховиків, МТСБУ розпочинає проводити регламентні виплати за їх зобов`язаннями.

Ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького від 25 березня 2026 року задоволено заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , заінтересована особа: Моторне (транспортне) страхове бюро, боржник: ОСОБА_4 про заміну сторони у виконавчому провадженні.
Замінено стягувача ОСОБА_5 на її правонаступників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 у виконавчому проваджені 34967593, відкритому на підставі виконавчого листа по справі №405/7359/20 від 18.02.2021, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда.
Замінено боржника ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» на її гаранта по регламентним виплатам за їх зобов`язаннями Моторно (транспортне) страхове бюро України у виконавчому проваджені 34967593, відкритого на підставі виконавчого листа по справі №405/7359/20 від 18.02.2021, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда.
Постановляючи оскаржувану ухвалу в частині заміни боржника ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» на її гаранта по регламентним виплатам за їх зобов`язаннями Моторно (транспортне) страхове бюро України, місцевий суд керувався тим, що відповідно до офіційного повідомлення, розміщеного на офіційному сайті МТСБУ, МТСБУ розпочинає проводити виплати за ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», а саме у зв`язку з визнанням ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» банкрутом та отримання підтвердження неплатоспроможність зазначених страховиків, МТСБУ розпочинає проводити регламенті виплати за їх зобов`язаннями. Відтак, суд вважав, що наявні підстави для задоволення вимог заяви в цій частині.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Моторне (транспорте) страхове бюро України, в інтересах якого діє Патрик Г. Г., подало до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали Подільського районного суду міста Кропивницького від 25 березня 2026 року в частині заміни боржника ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» на Моторне (транспортне) страхове бюро України у виконавчому проваджені 34967593, відкритому на підставі виконавчого листа по справі №405/7359/20 від 18.02.2021, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда та ухвалити нове рішення про закриття провадження в цій частині.
Апелянт зазначає, що ухвала Подільського районного суду м. Кропивницького від 25 березня 2026 року не відповідає нормам прямої дії Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким заборонено правонаступництво та висновкам Верховного Суду.
Вказує, що МТСБУ не може бути правонаступником у даних правовідносинах відповідно до чинного законодавства, що не було враховано судом першої інстанції при ухваленні судового рішення. 
Крім того, МТСБУ зазначає, що має повноваження лише у частині відшкодування шкоди за договором вказаного виду обов`язкового страхування. Разом з тим, обов`язок по виконанню інших зобов`язань неплатоспроможного страховика, колишнього учасника МТСБУ, зокрема, відшкодування інфляції, процентів, пені у МТСБУ відсутній, що також не було враховано судом першої інстанції при ухваленні судового рішення про заміну сторони у виконавчому провадженні.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи не подано, що згідно вимог ч. 3 ст. 361 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Участь учасників справи в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.
28 квітня 2026 року через систему Електронний Суд до Кропивницького апеляційного суду від представника Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла заява про розгляд справи без участі представника апелянта (а.с.198).
Інші учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання, призначене у цій справі на 04 червня 2026 року до Кропивницького апеляційного суду не з`явились (а.с.201,205-209).
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції, в частині, що оскаржується – без змін.
Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28 липня 1999 року в справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", від 19 березня 1997 року в справі "Горнсбі проти Греції").
Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон про виконавче провадження) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконання судового рішення є невід`ємною та заключною частиною судового процесу, яка поєднана із попередніми єдиною та основною метою всього судочинства, яке полягає у захисті прав і охоронюваних законом інтересів осіб.
Згідно із частиною першою та другою статті 15 Закону про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону про виконавче провадження у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Відповідно до статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особи).
Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони у справі іншими особами у зв`язку з переходом до цих осіб матеріальних прав і обов`язків попередньої особи та може мати місце на будь-якій стадії судового провадження.
Виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження.
Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками – незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.
Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво.
Підставою процесуального правонаступництва (заміни сторони виконавчого провадження) є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 лютого 2021 року задоволено частково позов ОСОБА_5 до ТОВ «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги предмет спору: Моторно (транспортне) страхове бюро України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнуто з ТОВ «Страхове товариство» «Домінанта» на користь ОСОБА_5 суму страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн, суму відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 8 228,32 грн, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмірі 78 255,20 грн, послуги проведення експертної оцінки транспортного засобу в розмірі 5 000,00 грн, та інфляційні збитки в розмірі 13 890,00, а всього 205 373,42 грн.
Стягнуто з ТОВ «Страхове товариство» «Домінанта» на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000,00 грн.
В подальшому, ОСОБА_5 звернулась до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Київ) із заявою про відкриття виконавчого провадження. На підставі вказаної заяви було відкрито виконавче провадження №66329157.
Проте, на адресу стягувачки ОСОБА_5 надійшла постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 18 липня 2022 року. Відповідно до даної постанови вжитими державним виконавцем заходами розшукати майно боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявилось можливим. Ураховуючи викладене в постанові, керуючись п.7, ч.1, ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено виконавчий документ повернути стягувачу.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Спадкоємцями ОСОБА_5 є заявники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Відповідно до постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2024 року у справі №904/1646/23 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта". Припинено повноваження розпорядника майна арбітражної керуючої Тищенко Оксани Іванівни. Визнано Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 23 травня 2025 року (а.с.142-145).
Згідно витягу ТДВ «СК «Домінанта»» КОД ЄДРПОУ 35265086 статус компанії - в стані припинення (а.с.146).
Відповідно до офіційного повідомлення, розміщеного на офіційному сайті МТСБУ, МТСБУ розпочинає проводити виплати за ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», а саме у зв`язку з визнанням ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» банкрутом та отримання підтвердження неплатоспроможність зазначених страховиків, МТСБУ розпочинає проводити регламенті виплати за їх зобов`язаннями (а.с.148-149).
Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
У відповідності до ч. 1ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
Частиною 2 статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Частиною 1 статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
З наведених положень ст. 442 ЦПК України вбачається, що нею регламентовано порядок заміни сторони правонаступником на стадії виконання судового рішення.
Норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
За викладених обставин, враховуючи розміщене на офіційному сайті МТСБУ відповідне офіційне повідомлення, що, у зв`язку з визнанням ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» банкрутом та отримання підтвердження неплатоспроможності зазначених страховиків, МТСБУ розпочинає проводити регламенті виплати за зобов`язаннями ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», місцевий суд правомірно замінив боржника ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» на Моторно (транспортне) страхове бюро України у виконавчому проваджені 34967593, відкритому на підставі виконавчого листа по справі №405/7359/20 від 18.02.2021, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда.
Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції і зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи, та не можуть бути підставами для скасування ухвали суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Подільського районного суду міста Кропивницького від 25 березня 2026 року, в частині, що оскаржується, постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування, з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не встановлено.
З підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції, в частині, що оскаржується, – без змін.
Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.
Ухвалу Подільського районного суду міста Кропивницького від 25 березня 2026 року, в частині, що оскаржується, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 15.06.2026.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко