ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року 
м. Київ

справа № 520/9375/22
касаційні провадження № К/990/42869/25 
№ К/990/43653/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача – Гончарової І.А., 
суддів – Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційні скарги Головного управління ДПС у Харківській області та Державної податкової служби України
на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя – Русанова В.Б.; судді – Калиновський В.А., Подобайло З.Г.)
у справі № 520/9375/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Агросвіт»
до Головного управління ДПС у Харківській області, 
Державної податкової служби України,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, – Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Агросвіт» (далі – ТОВ «ТД «Агросвіт»; позивач; платник) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі – ГУ ДПС у Харківській області; відповідач-1) та Державної податкової служби України (далі – ДПС України; відповідач-2), в якому просило: визнати протиправною бездіяльність відповідача-1, що полягає у невнесенні заяви платника про повернення сум бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування; визнати протиправною бездіяльність відповідача-2, що полягає у невнесенні заяви ТОВ «ТД «Агросвіт» про повернення сум бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування; стягнути з Державного бюджету України на користь позивача суми бюджетного відшкодування в розмірі 20541666,66 грн.

Справа розглядалася судами неодноразово. За наслідками останнього її розгляду Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 24 червня 2025 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року, адміністративний позов задовольнив. 

30 червня 2025 року ТОВ «ТД «Агросвіт» звернулося до суду першої інстанції із заявою, в якій просило ухвалити додаткове рішення та вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 128000,00 грн та в розмірі 126950,00 грн при первісному розгляді справи.

Харківський окружний адміністративний суд додатковим рішенням від 09 липня 2025 заяву задовольнив частково. Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області на користь платника витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 63737,50 грн. Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України на користь ТОВ «ТД «Агросвіт» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 63737,50 грн. В задоволенні іншої частини заяви відмовив.

Другий апеляційний адміністративний суд поставною від 24 вересня 2025 року додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року змінив, виклавши абзаци третій, четвертий резолютивної частини в такій редакції: «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України на користь ТОВ «ТД «Агросвіт» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн».

ГУ ДПС у Харківській області та ДПС України звернулися до суду касаційної інстанції з касаційними скаргами, в яких просять скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року в частині задоволення заяви щодо розподілу судових витрат та прийняти нове рішення, яким відмовити в повному обсязі в задоволенні заяви щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу (щодо розподілу витрат). 

Мотивуючи свої вимоги, відповідачі посилаються на порушення судом норм процесуального права. При цьому звертають увагу на те, що стягнута судом сума витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованою та непропорційною відповідно до предмета спору і складності адміністративної справи. 

Верховний Суд ухвалами від 03 листопада 2025 року відкрив касаційні провадження за касаційними скаргами ГУ ДПС у Харківській області та ДПС України.

13 листопада 2025 року від позивача надійшли відзиви на касаційні скарги, в яких він зазначив, що доводи касаційних скарг не спростовують правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційні скарги задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Відповідно до статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У пункті 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу – це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 30 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

У цій справі судом апеляційної інстанції встановлено, що представництво інтересів позивача здійснювалося Адвокатським об`єднанням «ЛОУ УОЛВС» на підставі договору про надання правової допомоги від 02 січня 2020 року, відповідно до пункту 4.1 якого вартість послуг визначається відповідно до затраченого часу. Час, затрачений на надання послуг, визначається відповідно до додатка № 1 до договору, що є невід`ємною частиною договору. Ціна однієї години затраченого часу на надання послуги дорівнює розміру однієї мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, що визначається відповідно до закону на 01 січня року, в якому надаються послуги. Загальна сума наданих послуг зазначається сторонами в акті наданих послуг.

27 вересня 2022 року сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору, згідно з якою Адвокатське об`єднання «ЛОУ УОЛВС» бере на себе зобов`язання з написання позовної заяви про визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у Харківській області та ДПС України, що полягає у невнесенні заяви платника про повернення сум бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, та стягнення з Державного бюджету України на користь позивача суми бюджетного відшкодування в розмірі 20541666,66 грн; складання пояснень, заперечень, клопотань, інших процесуальних документів; надання усних консультацій без вивчення документів; надання усних консультацій з вивченням документів; аналізу судової практики; участі в судових засіданнях.

Крім того, 22 листопада 2024 року сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до якої Адвокатське об`єднання «ЛОУ УОЛВС» зобов`язується надати такі послуги: скласти та подати процесуальні документи у справі за позовом ТОВ «ТД «Агросвіт» до ГУ ДПС у Харківській області та ДПС України про стягнення суми бюджетного відшкодування в розмірі 20541666,66 грн у справі № 520/9375/22 в Харківському окружному адміністративному суді; представляти інтереси платника в суді та брати участь у судових засіданнях.

Адвокатом у межах договору під час розгляду справи (після касаційного перегляду) надано такі послуги на загальну суму 128000,00 грн: написання відповіді на відзив 4 год – 64000,00 грн; написання додаткових пояснень у справі 1 год – 16000,00 грн; участь у судових засіданнях 3 год – 48000,00 грн, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року.

Дослідивши та проаналізувавши зміст поданих платником документів на підтвердження обґрунтованості розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю справи та об`ємом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт, та їх обсягом.

Так, щодо послуг з «написання відповіді на відзив» суд зазначив, що відзив фактично дублює зміст позовної заяви, складається з раніше викладених обставин справи, норм законодавства, тобто його підготовка не потребувала багато часу, отже заявлена позивачем до відшкодування сума витрат в розмірі 64000,00 грн є завищеною та неспівмірною з реальними затратами часу.

Щодо послуг з «участі в судових засіданнях» суд зауважив, що адвокат приймав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, а отже витрати в розмірі 48000,00 грн також є завищеними.

Суд апеляційної інстанції при цьому врахував, що представництво інтересів ТОВ «ТД «Агросвіт» як під час первинного розгляду справи, так і нового здійснювалося одним адвокатським об`єднанням, що свідчить про обізнаність адвокатів з обставинами справи та спрощувало їх роботу під час підготовки як відповіді на відзив, так і додаткових пояснень. Крім того, даний спір не потребує додаткового вивчення судової практики, опрацювання значного обсягу доказової бази, у позивача в наявності були всі документи, необхідні для підготовки пояснень у справі, а тому від адвоката не вимагалося додаткових дій щодо їх збирання (витребування), великого обсягу часу і значних зусиль для підготовки відповідних документів до суду.

З огляду на наведене заявлені позивачем витрати на правничу допомогу Другий апеляційний адміністративний суд зменшив до 20000,00 грн, оскільки саме такий розмір правової допомоги є співмірним заявленим позовним вимогам.

Позивачем здійснений судом апеляційної інстанції розрахунок витрат на професійну правничу допомогу адвоката не оспорюється, натомість відповідачами як суб`єктами владних повноважень не надано доказів, як і не зазначено об`єктивних обставин, які б спростували співмірність стягнутих судових витрат із обсягом виконаних адвокатом у цій справі робіт.

За таких обставин касаційні скарги ГУ ДПС у Харківській області та ДПС України слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року – без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Головного управління ДПС у Харківській області та Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач  І. А. Гончарова

Судді  І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова