Справа № 523/5150/20
Провадження №2/523/1043/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" травня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Кисельова В.К.,
при секретарі судового засідання - Дзюба Г.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 21 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 до компанії «Мєйкінг менеджмент Лтд» (Саламат Хаус, Ла Пудрієр Лейн, Вікторія, Мейє, Республіка Сейшелівські острови), Компанії «Sabiedrida ar ierobezotu atbildibu «Baltjura Serviss» (Латвія, Ліепая, вул.. Тиргогу, 24), Товариства з обмеженою відповідальністю «Пасіфік краб» (Російська федерація, Приморський край, м. Владивосток, вул.. Шілкінська, буд. 7б, оф. 2) про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ: 
Підстави заявлених вимог. 
Так 06.04.2020 р. до суду звернулась  ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 до компанії «Мєйкінг менеджмент Лтд» (Саламат Хаус, Ла Пудрієр Лейн, Вікторія, Мейє, Республіка Сейшелівські острови), Компанвії «Sabiedrida ar ierobezotu atbildibu «Baltjura Serviss» (Латвія, Ліепая, вул.. Тиргогу, 24), Товариства з обмеженою відповідальністю «Пасіфік краб» (Російська федерація, Приморський край, м. Владивосток, вул.. Шілкінська, буд. 7б, оф. 2) про відшкодування шкоди. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. 
Так позивачка ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , актовий запис № 773, зареєстрований 10 липня 2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.
ОСОБА_3 з 16 липня 2018 року працював на судні FV «KALMAR» (IMO 8826412, прапор Латвійської республіки, судновласник компанія SIA «BALTJURA-SERVISS») за трудовим договором з компанією «Мєйкінг менеджмент ЛТД».
04.09.2018 року на борту судна стався нещасний випадок в результаті якого ОСОБА_3 випав за борт судна у відкрите море. Пошукові операції разом з рятувальними службами Канарських островів на протязі трьох діб результатів не принесли, знайти тіло моряка не виявилось можливим.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.08.2019 р. по справі № 523/3666/19 задоволено заяву ОСОБА_1 про оголошення ОСОБА_3 померлим з дня набрання законної сили рішенням суду. Рішення набрало законної сили 01.10.2019 року.
На момент нещасного випадку судновласником судна FV «KALMAR» була латвійська компанія SIA «BALTJURA-SERVISS».
Відповідно до даних з реєстру морських суден Федерального агентства морського і річного транспорту Російської Федерації 16.09.2019 р. змінився судновласник, назва та прапор судна FV «KALMAR». Так, новий судновласник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Пасіфік краб», назва судна - «Алестар», прапор Російської Федерації.
Відповідно до чинного трудового законодавства України роботодавець зобов`язаний забезпечити безпечні умови праці для працівника, і відповідає за пошкодження останнім свого здоров`я або його смерть.
Відповідно до п. 21) ч. 52. «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337 обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, є: оголошення працівника померлим внаслідок зникнення під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків (відповідно до ухваленого рішення суду).
22 листопада 2002 року Верховною Радою України було прийнято закон України «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про морські застави та іпотеки 1993 року». Учасниками вказаної конвенції є також Російська Федерація та Латвійська республіка.
Відповідно до абз. b) ст. 4 Конвенції про морські застави та іпотеки, кожен з наступних видів вимог до власника, фрахтувальника за димайз-чартером, керуючого або оператора судна забезпечується морською заставою щодо судна:
b) вимоги у зв`язку із загибеллю або тілесними пошкодженнями на суші або на воді, якщо вони безпосередньо пов`язані з експлуатацією судна.
Головним правилом, що становить особливість морської застави, є те, що вона слідує за морським судном, незважаючи на перехід права власності на судно або зміни його реєстрації.
Таким чином, Позивач має право застави на судно FV «KALMAR» з метою його примусового продажу. Таким чином, новий власник судна FV «KALMAR» - ТОВ «Пасіфік Краб» є також матеріально відповідальною особою за компенсацію шкоди, причиненою зникненням безвісти ОСОБА_3 в межах вартості судна.
З урахуванням вищевказаного, Позивач вважає компанію «Мєйкінг менеджмент ЛТД» та компанію SIA «BALTJURA-SERVISS» відповідальними за смерть ОСОБА_4 , оскільки саме під час найму на судно FV «KALMAR» її чоловік зник безвісти, на підставі чого був оголошений померлим у встановленому законодавством порядку. Тому, Позивач вбачає в діях та бездіяльності Компанії «Мєйкінг менеджмент ЛТД» та компанії SIA «BALTJURA-SERVISS», солідарну вину у завдані їй шкоди і вимагає її компенсації.
Щодо розрахунку суми стягнення.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.
Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років), а також одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років.
Після смерті ОСОБА_3 залишився малолітній син ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )., який позбавлений утримання з моменту зникнення безвісти батька.
Відповідно до ч 1-2 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом
Таким чином, Позивачка має право на отримання відшкодування шкоди, завданої смертю її чоловіка до досягненням дитиною чотирнадцяти років, тобто за період з 01 жовтня 2019 року до 27 серпня 2028 року.
Також Позивачка має право на отримання в інтересах малолітньої дитини, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), відшкодування шкоди, завданої смертю його батька до досягнення ним повноліття, тобто за період з 01 жовтня 2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст. 1197 ЦК України, середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я.
Відповідно до Трудового контракту ОСОБА_3 розмір його заробітної плати на місяць становила 1900 доларів США. З урахуванням складу сім`ї позивач вважає можливим здійснити стягнення по половині заробітку на кожного з позивачів.
Сума заборгованості з відшкодування шкоди, завданої смертю чоловіка, ОСОБА_1 з 01.10.2019 року по 16.03.2020 року (день підписання позовної заяви)  становить 5 225 доларів США.
Розмір відшкодування шкоди ОСОБА_1 , завданої смертю чоловіка, з 16.03.2020 (день підписання позовної заяви)  року по 27.08.2028 року становить 96 298,35 доларів США.
Сума заборгованості з відшкодування шкоди, завданої смертю батька, ОСОБА_2 з 01.10.2019 року по 16.03.2020 (день підписання позовної заяви)  року становить 5225 доларів США.
Розмір відшкодування шкоди, завданої смертю батька, ОСОБА_2 з 16.03.2020 року по 27.08.2032 року становить 141 898,35 доларів США.
З урахуванням вищевказаного, Відповідачі зобов`язані відшкодувати ОСОБА_1 шкоду, завдану смертю її чоловіка - в розмірі 101 523,35 дол. США, та ОСОБА_2 за шкоду, завдану смертю його батька - в розмірі 147 123,35 дол. США, що в загальній сумі складає 248 646,7 дол
На підставі викладеного, позивач просить: 
1;Стягнути солідарно з Компанії «Мєйкінг менеджмент Лтд», Компанії SIA «BALTJURA-SERVISS» та ТОВ «Пасіфік краб» на користь ОСОБА_1  шкоду, завдану смертю її чоловіка, ОСОБА_3 , у розмірі 96 298,35 доларів США.
2;Стягнути солідарно з Компанії «Мєйкінг менеджмент Лтд», Компанії SIA «BALTJURA-SERVISS» та ТОВ «Пасіфік краб» на користь ОСОБА_2 заборгованість з відшкодування шкоди, завданої смертю його батька, ОСОБА_3 , у розмірі 5225 доларів США.
3;Стягнути солідарно з Компанії «Мєйкінг менеджмент Лтд», Компанії SIA «BALTJURA-SERVISS» та ТОВ «Пасіфік краб» на користь ОСОБА_2 шкоду, завдану смертю його батька, ОСОБА_3 , у розмірі 147 123,35 доларів США. (Т.1, а.с. 1-5)
Позиція відповідача ТОВ «Пасіфік краб».
Представники ТОВ «Пасіфік краб» позовні вимоги не визнали у повному обсязі та подали відзив, який зводиться до наступних тезисів.
1. Позивачем не надано жодного доказу щодо того, що смерть ОСОБА_3 04.09.2018 року пов`язана саме із експлуатацією судна FV"KALMAR" (IMO 8826412), що є необхідним для можливості застосування п. b ст. 4 «Конвенції про морські застави та іпотеки»;
2. По - друге, Позивачем не враховано, що ст. 9 «Конвенції про морські застави та іпотеки», що передбачає, що Морські застави, зазначені в статті 4, погашаються після закінчення одного року, якщо тільки до закінчення цього строку судно не було заарештоване, причому такий арешт спричинив примусовий продаж. Річний строк, зазначений в пункті 1, починає обчислюватись щодо морських застав, зазначених в пункті 1 "b" - "е" статті 4, з моменту виникнення забезпечених ними вимог; та не може бути призупинений або перерваний за тієї, однак, умови що до нього не зараховується період, протягом якого арешт судна не допускається законом. Отже вимоги Позивача теоретично могли б виникнути 04.09.2018 року - дата нещасного випадку або 19.08.2019 року - дата винесення Суворовським районним судом м. Одеси рішення про оголошення ОСОБА_3 померлим. Проте, річний строк у відповідності до ст. 9 «Конвенції про морські застави та іпотеки» закінчився в будь-якому випадку, що і зумовлює відсутність будь-яких потенційних вимог щодо морської застави судна, на яку посилався Позивач, при відповідному обґрунтуванні наявності вимог до ТОВ «Пасіфік Краб».
3. Позивачка, покладаючи у цивільному позові вину за смерть її чоловіка ОСОБА_3 на відповідача-компанію-нерезидента «Мєйкінг менеджмент ЛТД» та компанію-нерезидента SIA «Baltjura Serviss», не зазначає, в чому полягає протиправність діянь або бездіяльності їх представників. Позивачкою не зазначено, які конкретно вимоги чинних нормативно-правових актів порушено відповідачами при експлуатації судна, а також з приводу причинного зв`язку між діями або бездіяльністю відповідачів та нещасним випадком, що ймовірно спричинив загибель ОСОБА_3 .
У позовній заяві ОСОБА_1 не звинувачує ТОВ «Пасіфік Краб», у її у причетності до нещасного випадку з чоловіком ОСОБА_3 , а відтак відсутні як протиправне діяння, так і будь-яка шкода, що прямо чи опосередковано могла бути завдана ТОВ «Пасіфік Краб» як ОСОБА_3 , так і будь-кому з позивачів.
4. З поданих до суду матеріалів справи не вбачається, що смерть ОСОБА_3 настала внаслідок цілеспрямованої або мимовільною діяльністю судна, на якому він працював. Окрім того, на підтвердження наявності або відсутності будь-якого правопорушення з боку відповідачів Позивачкою не надано акту розслідування нещасного випадку або будь-яких інших документів, які б свідчили про проведення розслідування або пошуково- рятувальних операцій.
5. Позивачка не наводить правового обґрунтування наявності підстав для солідарної відповідальності всіх відповідачів. По тексту позову не зрозуміло, у який спосіб кожним з відповідачів завдано шкоди потерпілій стороні, а також не зазначено, чому вимоги про відшкодування шкоди мають стягуватись в солідарному порядку. Позивачем не доведено завдання шкоди зі сторони ТОВ «Пасіфік Краб», внаслідок чого не доведено існування можливості покладення на ТОВ «Пасіфік Краб» солідарних зобов`язань.
6. ТОВ «Пасіфік Краб» набуто право власності на судно  FV "KALMAR" (IMO 8826412) (наразі - «ALESTAR») лише через рік після нещасного випадку - 04.09.2019 на підставі договору купівлі-продажу з SIA «Baltjura Serviss» №BTS/PC- 1907/3 від 22.07.2019, а відтак будь-які вимоги з приводу відшкодування шкоди, заподіяної експлуатацією судна до набуття ТОВ «Пасіфік Краб» прав власності на нього є незаконними. (Т.1, а.с. 62-68)
Позиція відповідача ТОВ „BALTJURA-SERVISS".
02.03.2021р. до суду надійшли матеріали щодо виконання судового доручення про вручення судових документів компанії «Sabiedrida ar ierobezotu atbildibu «Baltjura Serviss», яку були виконані Судом Курземського району міста Лиепає Латвійської Республіки. (Т.2, а.с. 11)
До вищевказаних матеріалів надано письмове пояснення представника компанії «Sabiedrida ar ierobezotu atbildibu «Baltjura Serviss», яке було надано присяжним адвокатом Eriks Stalbergs, з яких вбачається, що позовні вимоги не визнаються у повному обсязі, на підставі наступного. 
Так у позовній заяві відсутня мотивація чи посилання на процесуальні норми, згідно з якими справа підсудна Суворовському районному суду міста Одеси. Позивач просить стягнути з ТОВ „BALTJURA-SERVISS" на її користь збитки у зв`язку зі смертю її чоловіка ОСОБА_3 , а також збитки у зв`язку із втратою батька його синові ОСОБА_5 .
Загальна судова практика визначає те, у яких випадках позов слід подавати за місцем перебування відповідача, у разі за місцем перебування позивача, і коли є право вибору. Оскільки позивач у мотивувальній частині позову свій позов намагався мотивувати Конвенцією «Про морські застави та іпотеки» від 1993 року, бажаємо вказати, що правову підсудність Морським позовам регламентує «Міжнародна Конвенція про арешт судна від 1999 року», країни-учасники, що приєдналися, в т.ч. Україна визнали необхідність сприяти гармонійному та поступовому світовому розвитку морської торгівлі, щоб створити єдине міжнародне регулювання у сфері арештів суден, беручи до уваги останні тенденції розвитку у цій сфері.
Відповідач вважає, що позов не може вважатися «морським позовом», оскільки він не відповідає умовам, які визначає стаття 1 Конвенції.
В даному випадку втрата життя людини або тілесні ушкодження виникли у воді або на суші у зв`язку з діями судна, слід оцінити за загальним правовим регулюванням.
Позовна заява не обґрунтована застосовними правовими нормами, оскільки позивач хоче застосувати українське законодавство, яке заперечує відповідач.
ОСОБА_6 уклав трудовий договір 16 липня 2018 року у Норвегії. Як роботодавець зазначено «Making Management Ltd. Робота пов`язана з виконанням обов`язків майстра з вилову на судні FV KALMAR, який безперечно на момент укладання договору був під прапором Латвії, пізніше під прапором Російської Федерації. Тому застосувати законодавство Української держави до трудового договору, який укладено в Норвегії та передбачав роботу на судні, правовий статус якого визначає законодавство тієї держави, під чиїм прапором вона знаходиться, тобто Латвії щонайменше нонсенс. Тому цю цивільну справу слід розбирати лише згідно з Латвійськими законами, міжнародними договорами обов`язковими Латвійській Республіці та правовими нормами Європейського Союзу.
Відповідач не згоден щодо можливості застосування солідарної відповідальності, оскільки солідарна відповідальність - це нероздільна цивільно-правова відповідальність кількох боржників, точніше, кожен із боржників має обов`язок виконати все взяте на себе зобов`язання в сукупності. Крім цього, шкода шкода включає чотири передумови, без яких такий позов не підлягає задоволенню:
- неправомірні дії деякої особи, вина цієї особи, присутність шкоди та її конкретний обсяг, причинний зв`язок між неправомірними діями та шкодою. 
Обов`язок позивача у цивільній справі - це довести ті обставини, на яких він подав свій позов, тобто вимагаючи стягнення збитків, Позивач мав надати досить переконливі докази того, що дії відповідача були неправомірними, як і має бути встановлена ??вина. 
08 жовтня 2018 року в управлінні Курземського регіону Державної поліції Латвії розпочато кримінальний процес № 11270006018, за обставинами того, що 4 вересня 2018 року в Королівстві Іспанії біля Канарських островів на судні ,,Kalmar", зник ОСОБА_7 , 1984 р. народження. У цьому кримінальному процесі не встановлені неправомірні дії відповідачі чи іншої особи.
Курземська регіональна державна трудова інспекція Державної трудової інспекції 15 серпня 2019 року ухвалила рішення №09-VDI-121-2019-376 «Про припинення провадження у справі адміністративного порушення» у зв`язку з нещасним випадком, внаслідок чого загинув громадянин України ОСОБА_6 . У цьому рішенні встановлено, що "...4 вересня 2018 року на ТОВ "BALTJURA-SERVISS" на риболовному судні „KALMAR", що стався нещасний випадок. Бюро з розслідування інцидентів і транспортних нещасних випадків склала відповідь, що зникнення моряка прямо не пов`язане з експлуатацією судна" (2) №09-VDI-121-2019-376).
Слід враховувати рапорт капітана судна про обставини зникнення ОСОБА_3 . Згаданий рапорт слід долучити до справи, оскільки з неї і виходить, що зникнення ОСОБА_3 судна є нещасним випадком, який ніяк не пов`язаний з експлуатацією судна 
На підставі викладеного відповідач вважає, що згадана справа не підсудна розгляду в Суворовському районному суді міста Одеси застосовуючи законодавство Української держави, позов не визнається і справу неможливо розглянути без участі сторін. (Т.1, а.с. 49-59)
Позиція компанії «Мєйкінг менеджмент Лтд» (Саламат Хаус, Ла Пудрієр Лейн, Вікторія, Мейє, Республіка Сейшелівські острови).
07.10.2021р. до суду надійшли матеріали про вручення судових документів компанії «Мєйкінг менеджмент Лтд» (Саламат Хаус, Ла Пудрієр Лейн, Вікторія, Мейє, Республіка Сейшелівські острови), які були виконані Верховним Судом Республіка Сейшелівські острови. (Т.2,а.с. 69-80)
З надісланих документів вбачається, що вони були отримані представником компанії «Мєйкінг менеджмент Лтд», проте будь-яких пояснень представники даної компанії до суду не направляли. (Т.2, а.с. 69)
Рух справи та процесуальні дії суду. 
Позовна заява надійшла до суду 06.04.2020 р. (Т.1, а.с. 1) 
06.04.2020 р. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Кисельова В.К. для розгляду даної позовної заяви. (Т.1, а.с. 21-23)
Ухвалою суду від 09.04.2020 р. було відкрито загальне провадження у справі та призначене підготовче судове засідання у справі на 25 червня 2020 р. о 10.30. (Т.1, а.с. 24-25)
Ухвалою суду від 25.06.2020 р. судом було зупинено провадження у справі та надано судове доручення:
відповідному суду Латвійської Республіки про вручення судових документів компанії Компанія «Sabiedrida ar ierobezotu atbildibu «Baltjura Serviss» (Латвія, Ліепая, вул.. Тиргогу, 24),
відповідному суду Російської Федерації про вручення судових документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Пасіфік краб» (Російська федерація, Приморський край, м. Владивосток, вул.. Шілкінська, буд. 7б, оф. 2)
відповідному компетентному органу Республіки Сейшелівські острова про вручення судових документів компанії «Мєйкінг менеджмент Лтд» (Саламат Хаус, Ла Пудрієр Лейн, Вікторія, Мейє, Республіка Сейшелівські острови). (Т.1,а.с. 27)
22.09.2020 р. до суду надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Пасіфік краб» - адвоката Адвокатського об`єднання «Міжнародна юридична колегія» Кафтанова А.Л. про ознайомлення з матеріалами справи. (Т.1, а.с. 48)
01.10.2020 р. до суду надійшов відзив на позову заяву від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Пасіфік краб» - адвоката Адвокатського об`єднання «Міжнародна юридична колегія» Кафтанова А.Л. (Т.1, а.с. 62-112)
27.11.2020 р. до суду надійшли документи, що виконання судового доручення про вручення судових документів компанії Товариству з обмеженою відповідальністю «Пасіфік краб», які були виконані Ленінським районним судом міста Владивосток Російської Федерації, відповідно до якого позовну заяву та повідомлення про розгляд справи було отримано 29.09.2020 р. (Т.1, а.с. 173)
07.12.2020 р. до суду надійшла заява присяжного адвоката Eriks Stalbergs, який представляє інтереси Компанії «Sabiedrida ar ierobezotu atbildibu «Baltjura Serviss», відповідно до якої він підтвердив отримання судових документів. Окрім того, він повідомив, що йому відомо про призначення справи на 14.12.2020 р. о 11.00, проте просив врахувати, що у Курземському районному суді відбулось судове засідання в процесі якого він надав пояснення по суті справи. (Т.1., а.с. 239)
02.03.2021 р. до суду надійшли матеріали щодо виконання судового доручення про вручення судових документів компанії «Sabiedrida ar ierobezotu atbildibu «Baltjura Serviss», які були виконані Судом Курземського району міста Лиепає Латвійської Республіки. (Т.2, а.с. 11)
07.10.2021 р. до суду надійшли матеріали про вручення судових документів компанії «Мєйкінг менеджмент Лтд» (Саламат Хаус, Ла Пудрієр Лейн, Вікторія, Мейє, Республіка Сейшелівські острови), які були виконані Верховним Судом Республіка Сейшелівські острови. (Т.2,а.с. 69-80)
Ухвалою суду від 17.02.2022р. було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та вирішено направити до компетентного органу Латвійської Республіки судове доручення для здійснення наступних процесуальний дій: Витребувати інформацію щодо кримінального процесу № 1127000618, яке перебуває в провадженні Управління Курземського регіону Державної поліції Латвійської Республіки, а саме щодо факту зникнення без вісті громадянина України ОСОБА_6 , 1984 року народження, що сталося 04 вересня 2018 року в Королівстві Іспанії поблизу Канарських островів на судні Kalmar, що належав компанії Baljuras Serviss, яка зареєстрована в Лієпая, вулиця Тиргогу 24, та провадження у справі було зупинено. (Т.2, а.с. 104-105)
07.12.2023 р. до суду повернулись надійшли матеріали щодо виконання судового доручення про витребування доказів. 
Ухвалою суду від 30.01.2025 р. судом було направлено інформаційний запит до Посольства України в Латвійської республіки з метою отримання правової допомоги та з`ясування норм законодавства Латвійської Республіки, які регулюють відповідальність за шкоду, яка спричинена діями судновласника та/або роботодавця у разі нещасного випадку на морську транспорті, а саме моряка, який працював за контрактом. Окрім того, судом було зупинено провадження по справі до надання інформації про виконання судового доручення. 
21.02.2025 р. до суду надійшла відповідь з Міністерства закордонних справ України 71/17-624-19168 від 19.02.2025 р. на ухвалу суду. 
Пояснення сторін в судовому засіданні. 
В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснила, що позивачка ОСОБА_1 після зникнення її чоловіка ОСОБА_3 будь-якої матеріальної компенсації від представників компанії Мєйкінг менеджмент Лтд» та компанії «Sabiedrida ar ierobezotu atbildibu «Baltjura Serviss» не отримувала. Окрім того, будь-якої інформації від правоохоронних органів Латвійської Республіки щодо остаточного встановлення причин зникнення її чоловіка до неї не надходило. Позивачка вимушена самостійно утримувати сина, оскільки саме її чоловік фактично утримував сім`ю, а тому сім`я залишилась без годувальника. 
Представник ТОВ «Пасіфік краб» в процесі розгляду справи просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачка пропустила строк звернення до них з відповідною вимогою, окрім того, він вважав, що відсутні докази того, що зникнення чоловіка позивачка пов`язано з експлуатацію морського судна. Окрім того, представник відповідача просив врахувати інші обставини, які були викладені у поданому відзиві. 
Представник компанії «Sabiedrida ar ierobezotu atbildibu «Baltjura Serviss» - присяжний адвокат Eriks Stalbergs в судове засідання не з`явився, при цьому суд враховує представнику було достовірно відомо про дату та час розгляду справи, оскільки 07.12.2020 р. направив до електронну адресу суду заяву, у якій повідомив, що йому відомо про призначення справи на 14.12.2020 р. о 11.00, проте просив врахувати, що у відбулось судове засідання Курземському районному суді в процесі якого він надав пояснення по суті справи. (Т.1.,а.с. 239)
Представники компанії «Мєйкінг менеджмент Лтд» в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, оскільки 07.10.2021р. до суду надійшли матеріали про вручення судових документів компанії «Мєйкінг менеджмент Лтд» (Саламат Хаус, Ла Пудрієр Лейн, Вікторія, Мейє, Республіка Сейшелівські острови), які були виконані Верховним Судом Республіка Сейшелівські острови. (Т.2,а.с. 69-80)
Встановлені обставини справи та відповідні правовідносини. 
Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.08.2019 р. по справі № 523/3666/19 задоволено заяву ОСОБА_1 про оголошення ОСОБА_3 померлим з дня набрання законної сили рішенням суду. Рішення набрало законної сили 01.10.2019 року. (Т.1, а.с. 9-10)
На підставі вищевказаного рішення було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , актовий запис №34, зареєстрований 01 жовтня 2019 р. Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. (Т.1,а.с. 13)
ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , актовий запис № 773, зареєстрований 10 липня 2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. (Т.1, а.с. 11)
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають спільного сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №9046, зареєстрований 06.09.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. (Т.1, а.с. 12)
ОСОБА_3 з 16 липня 2018 року працював на судні FV «KALMAR» (IMO 8826412, прапор Латвійської республіки, судновласник компанія SIA «BALTJURA-SERVISS») за трудовим договором з компанією «Мєйкінг менеджмент ЛТД».
З копії відповідного трудового договору (контракту) вбачається, що він був укладений у Норвегії 16 липня 2018 р., між роботодавцем компанією «Мєйкінг менеджмент ЛТД», яка здійснює приймання на роботу фізичних осіб на морські судна, що належать компанії SIA «BALTJURA-SERVISS» та працівником фізичною особою ОСОБА_3 
Відповідно до умов вищевказаного трудового договору (контракту), ОСОБА_3 приймався на роботу на посаду майстра добичі судна FV «KALMAR» (IMO 8826412, прапор Латвійської республіки, судновласник компанія SIA «BALTJURA-SERVISS»).
Даний трудовий договір (контракт) укладався терміном на шість місяців з моменту зарахування працівника на судно. 
Згідно п. 5.1 трудового договору (контракту) працівникові виплачувались заробітна плата за період ремонту, переходу судна у район промислу -1400 доларів США, заробітна плата під час промислу 1900 доларів США.
Необхідно відзначити, що умовами вищевказаного трудового договору (контракту) не було передбачено будь-якої відповідальності роботодавця компанії «Мєйкінг менеджмент ЛТД» або власника судна компанії SIA «BALTJURA-SERVISS» за шкоду, яка може бути заподіяна працівникові під час виконання трудових обов`язків, у тому числі не регламентовано будь-яких виплат у разі настання нещасних випадків, зокрема смерті працівника. 
В даному випадку фактично невизначеність у трудовому договору (контракті) питання щодо відшкодування шкоди, яка пов`язана зі смертю моряка, не звільняє судновласника ТОВ «BALTJURA-SERVISS» від обов`язку відшкодування шкоди.
Так норми про особливості працевлаштування моряків уніфіковано у декількох конвенціях. Зокрема, обов`язок судновласника забезпечити виплату компенсації в результаті смерті моряка, передбачений п. п. b) d) ч.1 ст. А.4.2. Конвенції про працю в морському судноплавстві 2006р», з поправками, яка була прийнята Міжнародною конференцією праці на її 94-й (морській) сесії (2006 р.), зміни, схвалені Міжнародною конференцією праці на її 103-й сесії (2014 р.), зміни схвалені Міжнародною конференцією праці на її 105-й сесії (2016 р.),яку 11 серпня 2017р. ратифікувала Латвійська Республіка.
Згідно ч. 1 ст. IV «Конвенції про працю в морському судноплавстві 2006р», з поправками, яка була прийнята Міжнародною конференцією праці на її 94-й (морській) сесії (2006 р.), зміни, схвалені Міжнародною конференцією праці на її 103-й сесії (2014 р.), зміни схвалені Міжнародною конференцією праці на її 105-й сесії (2016 р.) кожний моряк має право на безпечне і надійне робоче місце, яке відповідає нормам техніки безпеки.
Відповідно до ч. 1 п. 4.2 «Конвенції про працю в морському судноплавстві 2006р», кожна держава-член забезпечує, щоб на суднах, що плавають під її прапором, були вжиті заходи відповідно до Кодексу, спрямовані на надання морякам, які працюють за найманням на цих суднах, права на матеріальну допомогу й підтримку з боку судновласника щодо фінансових наслідків хвороби, травми або смерті, що відбулися під час їхньої служби на основі трудового договору моряка або пов`язаних з їхньою трудовою діяльністю на основі такого договору.
Приписами п.b «Стандарт А4.2.1 - Відповідальність судновласників» «Конвенції про працю в морському судноплавстві 2006 р», передбачено, що судновласники надають фінансове забезпечення виплати компенсації у випадку смерті моряка або довгострокової втрати їм працездатності в результаті професійної травми, хвороби або ризику, відповідно до національного законодавства, трудового договору моряка або колективного договору.
Пунктом е) ч. 8 «Стандарт А 4.2.1 - Відповідальність судновласників», «Конвенції про працю в морському судноплавстві 2006 р.» передбачено, претензія про виплату договірної компенсації може бути подана безпосередньо зацікавленим моряком, або його найближчим родичам, або представником моряка, або призначеним бенефіціаром.
Згідно ст. 2 «Конвенції про зобов`язання судновласників у разі хвороби, травми або смерті моряків N 55», яка набрала чинності 09.12.1949 р. Судновласник несе зобов`язання у разі: a) хвороб і травм, які виникли в період між датою початку роботи відповідно до трудового договору і датою закінчення строку найму; b) смерті, яка сталася через таку хворобу або травму.
Відповідно до п. 3 ст. 2 «Конвенції про зобов`язання судновласників у разі хвороби, травми або смерті моряків N 55», передбачено, що Національне законодавство та правила можуть передбачати, що судновласники не є відповідальними за хворобу або смерть, безпосередньо спричинену хворобою, якщо особа, яка поступила на службу, відмовилася пройти медичний огляд на момент зарахування на службу. 
Отже, позивачка ОСОБА_1 , як дружина померлого моряка, а також їх спільний син,  ОСОБА_2 , мають право на отримання компенсації, пов`язаною зі смертю моряка. 
З наданих документів представником компанії «Sabiedrida ar ierobezotu atbildibu «Baltjura Serviss», присяжний адвокат Eriks Stalbergs вбачається, що компанією проводилось розслідування за фактом зникнення моряка ОСОБА_8 . 
Відповідно до докладної капітана судна І.В. Залогіна, вбачається, що 03 вересня 2018 р. о 04.00 місцевого часу ОСОБА_3 не вийшов на вахту, у каюті його не знайшли, а також в інших приміщеннях його також не було. Після чого, на судні була оголошена тривога «Людина за бортом». Останній раз ОСОБА_3 бачили о 03.45 місцевого часу, коли він покинув каюту. Він подав команду на розворот судна, а також були подані телеграми про сигнал лиха всім судам та пошуковим службам. З ними зв`язалась служба порятунку Лас-Пальмаса. Екіпаж судна декілька годин, використовуючи світлові прибори постійно спостерігав за поверхнею, проте прийняті заходи не дали результатів. Він також пояснив, що всі гідрокостюми, рятувальні жилети, рятувальні круги перебували на своїх місцях. Будь-які інші сліди, які свідчать про добровільне залишення судна (як прощальна записка, взуття) на борту судна відсутні. Окрім того, не знайдено слідів насильницьких дій, таких як кров, уривки одягу, слідів боротьби. Він вважає, що скоріше за все була банальна необачність, оскільки палуба судна була забризкана у зв`язку з конструкцію низької забудови, він послизнувся, не встиг схопитись за леер, перекинувся за борт та опинився від водою у кильватерну струю, а тому отримав гідро-вдар, внаслідок чого знепритомнів та потонув. (Т.2, а.с. 30-31)
Окрім того, судом встановлено, що постановою №09-VDI-121-2019-376 від 15.08.2019р. старшим інспектором Курземської регіональної Державної інспекції по труду, було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо компанії «Sabiedrida ar ierobezotu atbildibu «Baltjura Serviss» за фактом зникнення 04 вересня 2018 р. на судні FV «KALMAR» ОСОБА_9 (Т.2, а.с. а.с. 35-36)
07.12.2023р. до суду повернулись надійшли матеріали щодо виконання судового доручення про витребування доказів. З відповіді вбачається, що у кримінальному процесі №11270006018 зараз відбувається досудове слідство. У ході досудового слідства запрошені, як і отримані документи: доповіді членів екіпажу судна «Kalmar», акти, протоколи, висновок досудового слідства, який склав капітан судна, громадянин Російської Федерації ОСОБА_10 про нещасний випадок на судні «Kalmar», що стався 4 вересня 2018 року. У ході досудового слідства дружина безвісти зниклого ОСОБА_9 зі слідчою установою спілкувалася лише за допомогою електронного спілкування (у вигляді е-пошти). Останнє спілкування з даною особою відбулося у жовтні 2018 року. У ході досудового слідства зараз жодна особа не визнана потерпілою або особою, яка має право на захист. У рамках кримінального процесу в статусі свідка допитано єдиного члена правління ТОВ Baltjura Serviss»ОСОБА_11 , та сертифікованого старшого спеціаліста з трудової оборони ОСОБА_12 .
Отже судом встановлено, що смерть моряка ОСОБА_3 сталася під час виконання ним трудових обов`язків, згідно укладеного трудового договору (контракту).
Окрім того, не встановлено, що смерть моряка ОСОБА_3 пов`язана з порушенням правил трудової дисципліни, або його навмисними діями, тобто, що ОСОБА_3 мав умисел, направлений на спричинення собі смерті, а саме, що бажав настання негативних наслідків у вигляді своєї смерті.
У звичайній морській практиці, контрактами про працевлаштування моряків та/або колективними угодами, укладеними між профспілками та судновласниками, передбачається, що при вирішенні питання про виплату компенсації у зв`язку зі смертю моряка враховується, зокрема, чи пов`язане її настання із вчиненням моряком навмисної дії (англ. "wilful act"). Смерть моряка, яка наступила на борту судна внаслідок вчинення ним навмисної дії, як правило, виключає виплату будь-якої компенсації. В цьому контексті під навмисною дією (англ. "wilful act") розуміють умисний вчинок, який особа усвідомлювала, знала або повинна була знати, є забороненим або протиправним, потенційно чи очевидно небезпечним та може призвести до серйозних наслідків (шкода здоров`ю, травми або смерті). Поширеними прикладами таких навмисних дій (англ. "willful act"), що час від часу вчиняються моряками на борту суден і виключають виплату компенсації у зв`язку із травмою або смертю, є, зокрема, але не виключно: вживання на борту судна алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів або їх аналогів, самогубство (суїцид) та інші.
Жодних обставин, які свідчать про наявність навмисних дій (англ. "willful act") матеріали службового розслідування, яке проводив капітан судна ОСОБА_10 «Kalmar», а також Курземської регіональної Державної інспекції по труду, в кримінальному процесі №11270006018 не містять. 
Щодо підсудності спору українському суду. 
Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 3 ЦПК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 10 ЦПК України норми права інших держав суд застосовує у разі, коли це встановлено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється, зокрема у формі, коли хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні.
Враховуючи, що позивачка зареєстрована та постійно проживає у м. Одесі, Пересипський (кол. назва «Суворовський») район, а тому суд вважає можливим розгляд справи в українському суді.
Щодо застосування норм права. 
Судом застосовуються норми міжнародного права, пов`язані з трудовими відносинами на морському транспорті, що застосовуються навіть якщо відповідна держава і не ратифікувала Конвенції ООН, за умови, що вона не виступила проти неї (див. рішення ЄСПЛ по справам «Чудак» (Cudak), пункти 66-67; «Сабех Эль-Лейл» (Sabeh El Leil), пункт 54, та «Валлісхаузер проти Австрії» (Wallishauser v. Austria), пункт 60).
Отже, положення Конвенції Міжнародної організації праці 2006 року про працю в морському судноплавстві застосовуються відповідно до звичайного міжнародного права як кодифікований звід звичайних норм міжнародного права і суд повинен приймати даний факт до уваги.
Право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього закону, інших законів, міжнародних договорів України. Якщо згідно з частиною першою цієї статті неможливо визначити право, що підлягає застосуванню, застосовується право, яке має більш тісний зв`язок із приватноправовими відносинами (частини перша, друга статті 4 Закону України «Про міжнародне приватне право»).
У постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/1350/17 зазначено, що: "вибір законодавства для регламентації трудових відносин на транспорті, наприклад, на морському, зумовлює типова колізійна прив`язка - закон прапора; на річковому, повітряному - місця реєстрації судна; на автомобільному - особистий закон перевізника. Статтею 91 Конвенції Організації Об`єднаних Нації з морського права 1982 року, яка ратифікована Союзом Коморських островів 21 червня 1994 року та Україною - 03 червня 1999 року, передбачено, що кожна держава визначає умови надання своєї національності суднам, реєстрації суден на її території і права плавати під її прапором. Судна мають національність тієї держави, під прапором якої вони мають право плавати. Між державою і судном має існувати реальний зв`язок. Кожна держава видає відповідні документи суднам, яким вона надає право плавати під її прапором.
Оскільки суд зобов`язаний застосовувати норми іноземного права, то встановлення ним іноземного права здійснюється ex officio, суд використовує такі способи здобуття інформації про іноземне право: 1) власне з`ясування змісту іноземного права суддею, у провадженні якого є справа; 2) використання експертних висновків; 3) дипломатичний порядок отримання такої інформації; 4) офіційний запит через Міністерство юстиції; 5) отримання довідок через систему правової допомоги; 6) обмін правовою інформацією; 7) безпосередні зносини судів різних держав та з іншими компетентними органами; 8) встановлення іноземного права сторонами тощо. Аналіз змісту консульських функцій відповідно до статті 5 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року свідчить, що консульські установи можуть надавати інформацію про іноземне право судам держави перебування. Тому якщо суду необхідно з`ясувати дані про право певної країни, він може звернутися до консульської установи іноземної держави, консульський округ якої охоплює територію юрисдикції суду. У тому випадку, якщо консульська установа відповідної держави на території країни відсутня, суд може звернутися до дипломатичного представництва. Окрім того, суди України можуть звертатися до української дипломатичної чи консульської установи закордоном або до Міністерства закордонних справ з метою з`ясування змісту іноземного права. Зміст права може встановлюватися не тільки судом, але й сторонами, які зацікавлені в застосуванні даного права. Особи, які беруть участь у справі, мають право подавати документи, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на які вони посилаються в обґрунтуванні своїх вимог або заперечень, іншим чином сприяти суду чи іншому органу у встановленні змісту цих норм. Якщо зміст норм права іншої держави, незважаючи на вжиті з цією метою заходи, в розумні строки не з`ясовано, суд застосовує відповідні норми законів та інших нормативно-правових актів України".
Згідно ст. 8 Кодексу Законів про працю України трудові відносини громадян України, які працюють за її межами, а також трудові відносини іноземних громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях України, регулюються відповідно до Закону України "Про міжнародне приватне право".
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про міжнародне приватне право» до трудових відносин застосовується право держави, у якій виконується робота, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
Відповідно до ст. 92 Конвенції ООН з морського права, судно повинно плавати під прапором тільки однієї держави та, окрім виключних випадків, прямо передбачених в міжнародних договорах або в цій Конвенції, підпорядковується її виключній юрисдикції. Таким чином, оскільки судно перебувало під прапором Латвії, на його борту діяли закони саме цієї держави.
21.02.2025р. до суду надійшла відповідь з Міністерства закордонних справ України 71/17-624-19168 від 19.02.2025р. на ухвалу суду. Згідно вищевказаної відповіді вбачається, що в розпорядженні Посольства України в Латвійській Республіці відсутня офіційна інформація про норми законодавства країни перебування, які регулюють відповідальність за шкоду, спричинену діями судновласника та/або роботодавця у разі нещасного випадку на морському транспорті, а саме моряка, який працював за контрактом. У цьому зв`язку Посольство звернулося до Міністерства юстиції Латвійської Республіки для отримання відповідних роз`яснень.
Враховуючи викладене, судом здійснювалось власне з`ясування змісту іноземного права, а саме норм Цивільного Закону Латвійської Республіки. 
Відповідно до ст. 2351 Цивільного Закону Латвійської Республіки якщо померлий мав обов`язок утримувати когось, то цей обов`язок переходить до особи, яка несе відповідальність за його смерть. Розмір такої компенсації визначається на розсуд суду з урахуванням віку померлого, його здатності на момент смерті забезпечувати себе засобами для існування та, нарешті, потреби особи, якій має бути визначена компенсація. Якщо остання має достатні засоби для існування, то обов`язок виплати компенсації звільняється.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.08.2019 р. по справі № 523/3666/19 задоволено заяву ОСОБА_1 про оголошення ОСОБА_3 померлим з дня набрання законної сили рішенням суду. Рішення набрало законної сили 01.10.2019 року.
Судом встановлено, що умовами вищевказаного трудового договору (контракту) не було передбачено будь-якої відповідальності роботодавця компанією «Мєйкінг менеджмент ЛТД» або власника судна компанію ТОВ «BALTJURA-SERVISS» за шкоду, яка може бути заподіяна працівникові під час виконання трудових обов`язків, у тому числі не регламентовано будь-яких виплат у разі настання нещасних випадків, смерті працівника. 
Судом встановлено, що компанія «Мєйкінг менеджмент ЛТД» фактично виконувала функцію служби з найму працівників, проте фактично трудові обов`язки ОСОБА_3 пов`язували саме з компанією ТОВ «BALTJURA-SERVISS», яка була судновласником, а тому і повинна відповідати за спричинену шкоду на підставі приписів п.b «Стандарт А4.2.1 - Відповідальність судновласників» «Конвенції про працю в морському судноплавстві 2006р».
Окрім того, суд враховує норми законодавства прапору судна, тобто законодавства Латвійської Республіки. 
Згідно ст. 177 Цивільного Закону Латвійської Республіки до досягнення повноліття (стаття 219) дитина перебуває під опікою батьків. Опіка - це право та обов`язок батьків піклуватися про дитину та її майно, а також представляти дитину в їхніх особистих та майнових відносинах. Піклування про дитину означає її турботу, нагляд та право визначати місце її проживання. Догляд за дитиною означає утримання дитини, тобто забезпечення її харчуванням, одягом, житлом та медичним обслуговуванням, догляд за дитиною, її навчання та виховання (забезпечення розумового та фізичного розвитку, максимально врахування її індивідуальності, здібностей та інтересів і підготовка дитини до суспільно корисної праці).
Нормами ст. 179 Цивільного Закону Латвійської Республіки встановлено, що батьки зобов`язані утримувати свою дитину відповідно до своїх здібностей та фінансового становища. Цей обов`язок покладається на батька та матір, доки дитина не зможе самостійно утримувати себе. Спори щодо аліментів вирішуються судом.
У статті 186 Цивільного Закону Латвійської Республіки один з батьків виключно представляє дитину в її особистих та майнових відносинах, якщо: 2) інший з батьків помер.
На підставі викладеного, суд вважає, що позивачка має право заявляти позовні вимоги в інтересах дитини, а дитина має на отримання компенсації, пов`язаної з його утриманням за період з дати смерті його батька, тобто ІНФОРМАЦІЯ_5 по його повноліття, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто датою повноліття.
Згідно п. 5.1 трудового договору (контракту) померлому ОСОБА_3 виплачувались заробітна плата за період ремонту, переходу судна у район промислу -1400 доларів США, заробітна плата під час промислу 1900 доларів США.
Необхідно відзначити, що у матеріалах справи відсутні відомості щодо на день загибелі моряка, судно займалось промислом. 
Отже, суд виходить із розміру заробітної плати 1400 доларів США.
Щодо розміру суму стягнення. 
Суд приходить до висновку, що у разі вирішення справи щодо розміру аліментів на утримання дитини, померлий мав можливість щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки від його заробітку, тобто суму у розмірі (1400*0,33=462) 462 долара США у місяць, або (462/30=15,4) долара в день. 
Отже за період з 01.10.2019р. по 27.08.2032р., пройде час 12 років 10 місяців та 26 днів, або 154 (12*12+10=154) місяці та 26 днів, що становить суму ((154*462= 71 148) +(26*15,4=400,40_= 71 548,4) 71548 доларів США 40 центів. 
Суд також погоджується з позивачкою про її право на отримання шкоди, пов`язаною з втратою чоловіка до досягнення дитиною 14 років, оскільки дружина доглядає за дитиною, а тому не має можливості працювати. 
Суд приходить до висновку, що померлий мав можливість щомісячно утримувати дружину у розмірі 1/6 частки від його заробітку, тобто суму у розмірі (1400*0,16=224) 224 долара США у місяць, або (224/30=7,46) долара в день. 
Отже за період з 01.10.2019р. по 27.08.2032р., пройде час 8 років 10 місяців та 26 днів, або 154 (8*12+10=106) місяці та 26 днів, що становить суму ((106*224= 23744) +(26*7,46=201,42 = ) 23 945 долара 42 цента. 
В той же час, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення шкоди з компанії «Мєйкінг менеджмент Лтд» (Саламат Хаус, Ла Пудрієр Лейн, Вікторія, Мейє, Республіка Сейшелівські острови) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Пасіфік краб» (Російська федерація, Приморський край, м. Владивосток, вул.. Шілкінська, буд. 7б, оф. 2) про відшкодування шкоди, оскільки вимоги є недоведеними. 
В порядку розподілу судових витрат, враховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь Держави Україна судовий збір у розмірі 16 640 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ: 

1. Позовні вимоги  ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 до компанії «Мєйкінг менеджмент Лтд» (Саламат Хаус, Ла Пудрієр Лейн, Вікторія, Мейє, Республіка Сейшелівські острови), Компанії «Sabiedrida ar ierobezotu atbildibu «Baltjura Serviss» (Латвія, Ліепая, вул.. Тиргогу, 24), Товариства з обмеженою відповідальністю «Пасіфік краб» (Російська федерація, Приморський край, м. Владивосток, вул.. Шілкінська, буд. 7б, оф. 2) про відшкодування шкоди - задовольнити частково. 
2. Стягнути з Компанії «Sabiedrida ar ierobezotu atbildibu «Baltjura Serviss» ( реєстраційний номер№42103013548, Латвія, Ліепая, вул.. Тиргоню, 24, ЛВ-3401) на користь 
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 
матеріальну компенсацію, пов`язаною зі смертю чоловіка ОСОБА_3 у розмірі 23 945 доларів 42 цента; 
матеріальну компенсацію, яка стягуються на користь малолітнього  ОСОБА_2 , пов`язану зі смертю батька ОСОБА_3 у розмірі 71548 доларів США 40 центів. 
3. Позовні вимоги  ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 до компанії «Мєйкінг менеджмент Лтд» (Саламат Хаус, Ла Пудрієр Лейн, Вікторія, Мейє, Республіка Сейшелівські острови), Товариства з обмеженою відповідальністю «Пасіфік краб» (Російська федерація, Приморський край, м. Владивосток, вул.. Шілкінська, буд. 7б, оф. 2) про відшкодування шкоди - залишити без задоволення у повному обсязі. 
4. Стягнути з Компанії «Sabiedrida ar ierobezotu atbildibu «Baltjura Serviss» ( реєстраційний номер№42103013548, Латвія, Ліепая, вул.. Тиргоню, 24, ЛВ-3401) на користь Держави Україна судовий збір у розмірі 16 640 грн..
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання тексту рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя В.К. Кисельов

Повний текст рішення складено та підписано   18.05.2026