Справа № 551/292/25

ВИРОК
Іменем України

17 червня 2026 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі: 

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
його захисника - адвоката ОСОБА_5 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 120251700000298 від 19 березня 2025 року відносно 

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, пенсіонера, одруженого, невійськовозобов`язаного, особу з інвалідністю ІІІ групи, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, 

який обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - 

в с т а н о в и в:

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року « Про ведення воєнного стану в Україні », затвердженого Законом України № 2102 - ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України « Про правовий режим воєнного стану » введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який діє й на час постановлення вироку.
Відповідно до рішення Прикордонної служби України № 23-61122/0/6-22 від 24 лютого 2022 року, прийнятого у відповідності до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, з метою забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, проведення своєчасної та повної мобілізації, на період дії правового режиму воєнного стану, заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статті, віком з 18 до 60 років за певними виключеннями. 
Так, приблизно на початку липня 2024 року у сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області, точний час і місце органами досудового слідства не встановлено, ОСОБА_4 під час спілкування з знайомим ОСОБА_6 , дізнався про бажання останнього виїхати за кордон до своїх синів. 
Знаючи про перешкоди щодо можливості виїзду за межі України громадян України чоловічої статі, віком від 18 до 60 років, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та корисливою метою, запропонував ОСОБА_6 за грошову винагороду у розмірі 3 000 доларів США, використовуючи власні зв`язки та знайомства, організувати встановлення йому фіктивної групи інвалідності як підставу для виїзду за межі України. 
24 серпня 2024 року, близько 15 год. 10 хв., поблизу АЗС « BVS », що по вул. Кирила Осьмака, 156 у сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області, у салоні автомобіля марки « Opel », модель « Vectra », державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_6 для себе грошові кошти у розмірі 25 000 грн. 00 коп. у якості авансу за організацію незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України усуненням перешкод, шляхом організації складання ( видачі ) та подання на розгляд посадових осіб МСЕК фіктивних медичних документів про, нібито, наявність у останнього загального захворювання та прийняття рішення про встановлення другої групи інвалідності. Для організації свого злочинного замислу ОСОБА_4 також одержав від ОСОБА_6 копію його паспорта і домовився, що пізніше останній надасть для оформлення групи інвалідності копії індивідуального податкового номеру, військового квитка, довідки про працевлаштування та трудової книжки. 
При цьому, ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_6 отримає групу інвалідності без наявності відповідного захворювання, що дасть йому змогу безперешкодно виїхати за межі України. 
У подальшому, 07 листопада 2024 року, близько 14 год. 10 хв. поблизу АЗС « BVS », що по вул. Кирила Осьмака, 156 у сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області, під час чергової зустрічі з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_6 другу частину незаконної грошової винагороди у розмірі 41 000 грн. 00 коп. для організації незаконного переправлення через державний кордон України усуненням перешкод, шляхом пришвидшення прийняття рішення про встановлення останньому фіктивної групи інвалідності. 
Водночас 19 грудня 2024 року Верховною Радою України ухвалено Закон України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико - соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи », відповідно до якого повноваження, права і обов`язки медико - соціальних експертних комісій, а також Центральної медико - соціальної експертної комісії припиняються 31 грудня 2024 року. 
У зв`язку з цим, жодною з МСЕК не прийнято рішення про встановлення ОСОБА_6 групи інвалідності. 

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, беззаперечно підтвердивши фактичні обставини справи, що викладені у обвинувальному актів. 
При цьому, суду пояснив, що з ОСОБА_6 знайомий з дитинства. При зустрічі з ОСОБА_6 останній повідомив, що має намір поїхати до синів за кордон, тому попросив посприяти у встановленні йому другої групи інвалідності з метою безперешкодного перетину державного кордону. 
На запитання прокурора, обвинувачений відповів, що усвідомлював, що ОСОБА_6 є особою призовного віку, тому в період дії військового стану відносно нього наявні перешкоди для перетину державного кордону. 
Зустрівшись з ОСОБА_6 у липні - серпні 2024 року, повідомив, вартість послуги коштуватиме 3000 доларів США. ОСОБА_6 , при цьому, постійно цікавився чи зможе він, маючи другу групу інвалідності перетнути державний кордон. Зважаючи на його вік та наявність такої групи інвалідності запевнив, що проблем на кордоні не буде.
Першу частину грошей у розмірі 25 000 грн. ОСОБА_6 надав протягом двох - трьох тижнів після попередньої зустрічі, орієнтовано у серпні 2024 році на автозаправній станції, що в сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області. Разом з грішми надав і необхідні документи ( копію паспорта громадянина України, індивідуального податкового номеру, трудової книжки ). 
Звернувшись до знайомих медичних працівників, останні відмовили у допомозі у вирішені зазначеного питання. При цьому, ОСОБА_6 постійно телефонував та запитував про результати, на що повідомляв, що для пришвидшення вирішення питання потрібні гроші. 
Отримуючи другу частину грошей у розмірі 41 000 грн., запевнив ОСОБА_6 , що його питання буде вирішено позитивно протягом короткого проміжку часу, тому варто зачекати. 
Отримані кошти використав на власні потреби. 
У вчиненому щиро розкаюється, висловлює жаль з приводу вчиненого кримінального правопорушення та просив суд суворо не карати з огляду на незадовільний стан здоров`я. 

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у своїй промові під час судових дебатах, не дивлячись на беззаперечне визнання вини ОСОБА_4 у вчиненому, припускав наявність у діях обвинуваченого складу правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. 
При цьому, вказував, якщо суд прийде до переконання про наявність у діях обвинуваченого складу, інкримінованого йому, правопорушення, просив суд з огляду на ряд обставин, які пом`якшують покарання останньому, зокрема повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та у відсутність обставин, які його обтяжують, призначити ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 332 КК України покарання з застосуванням положень ст.ст. 69 і 75 КК України. 

Допитаний у судовому засіданні 10 грудня 2025 року свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що станом на 2024 рік не мав змоги виїхати за кордон до дітей, яких не бачив близько 10 років. Було відомо, що ОСОБА_4 може посприяти у встановлені групи інвалідності, що надасть йому змогу безперешкодно перетнути державний кордон. Зателефонував ОСОБА_4 , домовились про зустріч. Зустрівшись, ОСОБА_4 повідомив, що вказана послуга буде коштувати 3 000 доларів США та запевнив, що дане питання буде вирішено позитивно. При цьому, передав ОСОБА_4 копію паспорта та військового квитка. 
Про вказані обставини повідомив співробітників служби безпеки України, шляхом написання власноручної заяви. Співробітниками СБУ були надані грошові кошти у розмірі 25 000 грн. для передачі обвинуваченому, про що було складено протокол. Передав обвинуваченому кошти на автозаправній станції у сел. Шишаки Полтавської області, при цьому останній говорив, що необхідні документи будуть виготовлені у м. Полтава. Пізніше телефонував обвинуваченому, який запевняв, що документи в роботі. У подальшому передав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 44 000 грн., які були надані працівниками служби безпеки для пришвидшення вирішення питання щодо встановлення групи інвалідності. 
На даний час не має групи інвалідності, державний кордон у період воєнного часу не перетинав. 

Допитаний у судовому засіданні 10 грудня 2025 року свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що у кінці літа 2024 року до нього звернулися працівники служби безпеки України з проханням бути понятим при вручені грошових коштів, на що погодився. Перебуваючи у службовому кабінеті, на столі були гроші, а також світлокопії купюр. Грошові кошти були передані ОСОБА_6 , про що складено протокол, який він підписав. Кошти передавалися в два транші: перший раз у розмірі 25 000 грн., інший, - ймовірно у розмірі 40 000 грн. З огляду на давність подій, точну суму грошей, які вручалися ОСОБА_6 другого разу не пам`ятає. 

Свідок ОСОБА_8 , допитаний судом 25 березня 2026 року, пояснив, що станом на 2024 - 2025 роки обіймав посаду голови спеціалізованої МСЕК. Обвинувачений разом з братом у 2016 - 2017 роках проводили опалення у будинку, в подальшому ОСОБА_4 придбав у нього опалювальний котел. ОСОБА_4 телефонував виключно по питанню купівлі котла. З приводу сприяння у оформленні групи інвалідності не звертався. 

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні 25 березня 2026 року вказала, що станом на 2024 рік працювала у спеціалізованій травматологічній МСЕК ( м. Полтава ), головою якої був ОСОБА_8 , ОСОБА_4 знала, оскільки він привозив їй продукти харчування. ОСОБА_4 було відомо про місце її роботи. Обвинувачений не звертався щодо сприяння в оформленні групи інвалідності. Лише просив поставити когось у чергу щодо розгляду питання на засіданні комісії, кого саме не пам`ятає, можливо й особу жіночої статі, на що категорично відмовила. Прізвище ОСОБА_10 їй не відомо. ОСОБА_4 лише раз їй телефонував, заборонила приїздити на роботу. Після ліквідації МСЕК, обвинувачений їй не телефонував.

Будучи допитаною у судовому засіданні 10 грудня 2025 року свідок ОСОБА_11 суду повідомила, що з 10 квітня 2023 року працює на посаді лікаря - невропатолога Шишацької лікарні панового лікування. Обвинуваченого не пам`ятає, можливо й видавала лікарняний лист, діагноз не пам`ятає. Грошові кошти не отримувала. 

Свідок ОСОБА_12 10 грудня 2025 року суду повідомила, що станом на 2024 рік працювала медичною сестрою у лікаря невропатолога ОСОБА_11 . Обвинувачений ОСОБА_4 це батько куми. ОСОБА_4 зателефонував та попросив посприяти в госпіталізації його знайомого, на що погодилась. Лікар ОСОБА_11 надала ОСОБА_6 направлення на денний стаціонар. Згодом ОСОБА_4 за надану послугу привіз дві шоколадки. 

У судовому засіданні 10 червня 2026 року прокурор від допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовився. 

Незважаючи на беззаперечне визнання вини у вчиненому, вина ОСОБА_4 у вчиненні, інкримінованого йому, правопорушення доводиться наступними дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема:

-постановою про виділення з матеріалів кримінального провадження № 12024170000000550 від 18 липня 2024 року в окреме провадження матеріали щодо незакінченого замаху на незаконне переправлення особи через державний кордон України, діями у вигляді усунення перешкод, вчиненими ОСОБА_4 з корисливих мотивів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України ( т. 2, а.с. 6-11 );

-даними витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань № 12025170000000298 від 19 березня 2025 року з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України, відповідно до яких до відділу СУ ГУНП в Полтавській області з оперативного підрозділу надійшла інформація та матеріали перевірки за фактом незаконного переправлення осіб через державний кордон України з корисливих мотивів ( т. 2, а.с. 1 );

-рапортом старшого оперуповноваженого 1 сектору 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Полтавській області, старшого лейтенанта ОСОБА_14 від 16 липня 2024 року, який погоджений начальником 1 - го відділу ГВ ЗНД УСБУ в Полтавській області, ОСОБА_15 , відповідно до якого в ході виконання завдань, покладених на органи СБ України, отримано інформацію щодо налагодженого протиправного механізму, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України. 
Встановлено, що одним із організаторів вказаного протиправного механізму є громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який залучив до зазначеної протиправної діяльності, невстановлений на той час, осіб з числа працівників медичного галузі Полтавської області. 
За наявними оперативними даними ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , допомогу у отриманні фіктивного документу щодо наявності в нього другої групи інвалідності, на підставі чого ОСОБА_6 буде знято з військового обліку за станом здоров`я, з метою подальшого безперешкодного виїзду за кордон. При цьому, із слів ОСОБА_4 вартість такої послуги буде становити для ОСОБА_6 3000 доларів США ( т. 2, а.с. 21 );

-заявою ОСОБА_6 від 16 липня 2024 року про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який вимагає грошові кошти у розмірі 3000 доларів США за підготовку фіктивних документів щодо наявності другої групи інвалідності, на підставі яких його буде знято з військового обліку. Окрім цього, з слів ОСОБА_4 на підставі таких документів він матиме змогу безперешкодно виїхати за кордон ( т. 2, а.с. 22 );

-постановою від 07 серпня 2024 року, якою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за його добровільною згодою, залучено до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих дій з 07 серпня 2024 року, строком на шістдесят днів, з метою отримання під час досудового розслідування відомостей та речей, які мають значення для розслідування ( т. 2, а.с. 23, 32 );

-даними протоколу огляду, вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 24 серпня 2024 року з додатками, із змісту яких слідує, що у присутності заявника ОСОБА_6 та понятих ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , здійснено огляд заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр, необхідних для проведення заходів по отриманню фактичних даних щодо протиправних дій фігуранта у кримінальному провадженні. 
На початку проведення огляду ОСОБА_6 надано грошові кошти у розмірі 25 000 грн., а саме 50 купюр, номіналом по 500 грн. З вказаних грошових коштів знято копії та долучено до протоколу огляду. У ОСОБА_6 , крім вручених коштів, при собі відсутні інші грошові кошти, що він добровільно продемонстрував ( т. 2, а.с. 34-48 );

-даними протоколу огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових коштів від 07 листопада 2024 року, проведеного у присутності прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , двох понятих ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , та заявника ОСОБА_6 , якому на початку проведення огляду надано грошові кошти в розмірі 44 000 грн., а саме 88 купюр, номіналом по 500 грн., для участі у проведенні заходів по отриманню фактичних даних щодо протиправної діяльності фігурантів кримінального провадження. Отримавши вказані грошові кошти, ОСОБА_6 поклав їх до кишені. Встановлено, що у ОСОБА_6 , крім вручених коштів, при собі відсутні інші грошові кошти, що він добровільно продемонстрував ( т.2, а.с. 49-82 ) 

-даними протоколу сдічого експерименту від 18 лютого 2025 року, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , старшого о/у УСБ України в Полтавській області ОСОБА_18 , відповідно до яких ОСОБА_4 розповів про події та показав на місці, як все відбувалося. Повідомив учасникам слідчої дії про обставини знайомства з ОСОБА_6 . Після розмови з останнім, перша зустріч відбулася на заправці « BVS », що по вул. Кирила Осьмака, 156 у сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області. Перебуваючи на АЗС, ОСОБА_4 розповів, що на тому місці у нього відбулося ще дві зустрічі з ОСОБА_6 , під час яких останній передав йому грошові кошти: першого разу 25 000 грн., другого разу - 41 і 3 тисячі гривень для вирішення питання про оформлення ОСОБА_6 довідки про групу інвалідності, з якою він би мав змогу виїхати за кордон. 
Вину у вчиненні, інкримінованого йому, злочину ОСОБА_4 визнав та готовий відшкодувати завдані збитки. 
Проведення слідчої дії та всі надані свідчення підозрюваного зафіксовано шляхом відеофіксації на оптичному носієві - карті пам`яті « micro SD », об`ємом 32 gb, яка долучена до протоколу слідчого експерименту в якості додатку ( т. 2, а.с. 99-103 );

-даними протоколу огляду носія інформації від 18 лютого 2024 року, а саме карти пам`яті « micro SD », об`ємом 32 gb, на якому міститься відеозапис слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 , який був відтворений та досліджений судом під час з`ясування фактичних обставин справи. Зокрема, під час слідчого експерименту ОСОБА_4 вказав, що з ОСОБА_6 знайомі давно, на початку літа останній приїхав до нього додому та запитав чи можливо зробити групу інвалідності, ствердної відповіді не надав, однак і не заперечував вказаного факту. Зустрівшись через тиждень, повідомив ОСОБА_6 про необхідність надання йому 25 000 грн., які останній привіз та відав орієнтовно через тиждень на автозаправці « BVS », що по вул. Кирила Осьмака у сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області. При цьому, до визначеного місця приїздив на власному автомобілі марки « Ауді », номера 55 - 30. Вказані гроші були передані з метою оформлення ОСОБА_6 групи інвалідності задля подальшого безперешкодного перетину державного кордону. Наступна зустріч відбулася приблизно через місяць на тому ж самому місці, де ОСОБА_6 передав йому 41 000 грн. Вказана сума надана з метою пришвидшення вирішення обумовленого питання. Також з метою оформлення стаціонарного лікування протягом десяти днів у Шишацькій ЦРЛ ОСОБА_6 передав 3000 грн. З метою оформлення документів звертався до знайомих у галузі медицини, однак йому було відмовлено. Кошти витратив на особисті потреби. Планував повернути згодом їх ОСОБА_6 .
При цьому, на запитання захисника - адвоката ОСОБА_5 , ОСОБА_4 відповів, що визнає вину у вчиненні закінченого злочину, щиро розкаюється та погоджується на відшкодування завданих збитків ( т. 2, а.с. 104-107 )

-даними протоколу обшуку від 24 січня 2025 року, проведеного на підстави ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 21 січня 2025 року ( т. 2, а.с. 134 - 137 ), який відбувся у приміщеннях адміністративних будівель КНП « Шишацька лікарня планового лікування Шишацької селищної ради Полтавської області », що по вул. Легенди, 50 у сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області, за результатами якого виявлено та вилучену медичну карту амбулаторного хворого № 13082, заведену на ім`я ОСОБА_6 ( т. 2, а.с. 138-140 );

-даними протоколу огляду речей і документів від 17 лютого 2025 року, предметом якого являється сейф - пакет РSР 3231189, у якому міститься карта амбулаторного хворого № 13082 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 18 -19 сторінках якої виявлено записи від невролога про призначення МВТН у період з 04 по 13 листопада 2024 року, засвідчений підписом ( т. 2, а.с. 192 - 195 );

-даними протоколу обшуку від 24 січня 2025 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави ( т. 2, а.с. 144 - 147 ), у житловому будинку та інших господарських спорудах та підсобних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , за наслідками якого виявлено та вилучено: копію паспорту громадянина України та індивідуального податкового номеру, виданих на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , копію паспорту громадянина України, індивідуального податкового номеру, трудової книжки та довідки про доходи на ім`я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , грошові кошти у загальному розмірі 13 300 грн. 00 коп., мобільний телефон «Samsung А 03 », ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з СІМ - картою НОМЕР_5 , у чохлі чорного кольору ( т. 2, а.с. 148-152 );

-даними протоколу огляду речей і документів від 17 лютого 2025 року, вилучених за результатами проведеного обшуку за місцем проживання обвинуваченого, зокрема копії паспорта ( ID карта № НОМЕР_6 , видана органом № 5332 ) на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; індивідуального податного номеру НОМЕР_7 , виданого на ім`я ОСОБА_19 , копії паспорту серії НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на двох аркушах; копії індивідуального податкового номеру - 2585206602, виданого на ім`я ОСОБА_20 на одному аркуші; копії трудової книжки колгоспника № 1324102, виданої на ім`я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , всього на чотирьох аркушах; довідки про доходи, виданої на ім`я ОСОБА_20 на одному аркуші ( т. 2, а.с. 178 - 191 )

-даними протоколу огляду речей і документів від 17 лютого 2025 року, зокрема, телефону, оглядом якого встановлено, що його марка « Samsung », модель « Galaxy A03 Core », телефон сенсорний чорного кольору, мається захисне скло та поміщений до чохла чорного кольору. При огляді встановлено у телефоні маються наступні ІМЕІ - ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з СІМ - картою НОМЕР_5 . У ході огляду вказаного телефону виявлено « Googl » акаунт на ім`я « ОСОБА_21 » з підв`язаним номером телефону НОМЕР_5 та електронною поштою, яка належить ОСОБА_4 ( т. 2, а.с. 196 - 201);

-даними протоколу огляду речей і документів від 17 лютого 2025 року, предметом якого є огляд сейф - пакету СRІ1253679, за наслідками якого встановлено, що вилучені грошові кошти у розмірі 13 300 грн. 00 коп., наступними купюрами, номіналом 200 грн. - 9 штук, номіналом 500 грн. - 3 штуки, номіналом 1000 грн. - 10 штук ( т. 2, а.с. 207 - 210 );

-даними протоколу обшуку від 24 січня 2025 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 21 січня 2025 року ( т. 2, а.с. 159 - 161 ), за письмовою згодою власника ОСОБА_22 ( т. 2, а.с. 162 ), в автомобілі « AUDI 80 », державний номерний знак НОМЕР_9 , червоного кольору, яким користується ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено копію довідки про проходження ВЛК № 220 на ім`я ОСОБА_23 від 28 січня 2001 року у двох екземплярах; довідку ( тимчасове посвідчення військовозобов`язаного ) на ім`я ОСОБА_24 від 31 січня 2020 року на чотирьох аркушах з печаткою ( т. 2, а.с. 165-169 ). 

-даними протоколу огляду речей і документів від 17 лютого 2025 року, згідно з якими оглядом сейф-пакету СRI1237496 встановлені наступні документи: дві копії довідки № 200, виданої ІНФОРМАЦІЯ_6 на ім`я ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , завірена копія тимчасового посвідчення ( замість військового квитка ) № НОМЕР_10 , видана на ім`я ОСОБА_24 на одному аркуші ( т. 2, а.с. 202 - 206 ); 

-розсекречиними даними протоколу за результатами проведеної негласної слідчої ( розшукової дії ): контроль за вчиненням злочину, відповідно до якого на виконання постанови про контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту до адміністративної будівлі Миргородського РВ УСБУ в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Якова Усика, 34, 24 серпня 2024 року, близько 11 год. 10 хв. було запрошено заявника ОСОБА_6 для його участі у огляді заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр та їх вручення. Для документування протиправної діяльності фігурантів було використано грошові кошти в розмірі 25 000 грн., а саме 50 купюр, номіналом по 500 грн., які у подальшому були вручені ОСОБА_6 . 
Після зазначених дій, ОСОБА_25 , 24 серпня 2024 року, близько 15 год. 10 хв. прибув до попередньо обумовленого місця зустрічі з ОСОБА_4 ( поблизу АЗС « BVS » за адресою: Полтавська область, Миргородський район, сел. Шишаки, вул. Кирила Осьмака, 156 ). На вказану зустріч ОСОБА_6 прибув на власному автомобілі « Opel » і зупинився на узбіччі дороги напроти зазначеного АЗС. Через декілька хвилин до обумовленого місця зустрічі прибув і ОСОБА_4 на автомобілі марки « Ауді », червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_9 . Після спільних привітань, ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_6 може задавати питання, які його цікавлять, на що той поцікавився щодо терміну підготовки необхідної документації та чи отримання обіцяного ним висновку МСЕК надасть йому можливість безперешкодного виїзду за кордон. На вказане, ОСОБА_4 запевнив, що підготовка всіх необхідних документів буде тривати від одного до двох місяців та маючи другу групу інвалідності, вік понад 55 років, при перетині державного кордону в нього взагалі не виникне проблем. 
Після цього, ОСОБА_6 уточнив в ОСОБА_4 , що сьогодні він повинен передати йому лише копію паспорту та частину грошей ( 25 тисяч грн. ), на що ОСОБА_4 відповів, що нічого не змінилося, він має йому віддати копію паспорту та частину грошей, щоб почати займатися його питанням, а решту коштів він повинен бути передати, коли документи будуть перебувати на розгляді МСЕК. Крім цього, ОСОБА_4 додав, що копія паспорта та перша сума коштів необхідна йому для того, щоб він почав збирати необхідні медичні документи ( лікарські листи, виписки ), після цього, через деякий час, ОСОБА_6 повинен підготувати та передати йому копію паспорта, копію ідентифікаційного коду, копію військового квитка та копію трудової книги, довідку про доходи. 
Обговоривши зазначені питання, ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 копію паспорта, виданого на його ім`я, та витягу про місце реєстрацію.
Близько 15 год. 13 хв., після того, як ОСОБА_4 переглянув передані документи, ОСОБА_6 передав йому грошові кошти в розмірі 25 000 грн. та запропонував їх перерахувати, останній відмовився їх рахувати та уточнив яка саме сума, на що ОСОБА_6 відповів - 25 000 грн.
Після того, як ОСОБА_4 отримав кошти, він повідомив ОСОБА_6 , щоб той чекав його дзвінка. По закінченню розмови, ОСОБА_4 , близько 15 год. 17 хв. рушив у бік транспортного засобу, на якому прибув та поїхав у невідомому напрямку ( т. 3, а.с. 2 - 106 );

27 серпня 2024 року, о 19 год. 23 хв. зафіксована телефонна розмова з ОСОБА_12 , суть якої зводиться до сприяння ОСОБА_4 у оформлені медичної документації, при цьому, ОСОБА_12 неодноразово наголошує про її відсутність та відсутність ОСОБА_26 протягом місяця на робочому місці. Окрім цього, ОСОБА_4 вказує, що з третього числа на роботу виходить ОСОБА_27 , якому повідомив « ОСОБА_28 , виходь, мені оцих полтавських край нада, то пусти зразу ». Каже « Тільки вийду на роботу на наступному тижні, зразу їх ». ОСОБА_4 запитував про оформлення документів по догляду, на що ОСОБА_12 запевнила, що все зроблено. Також зафіксована розмова щодо вартості наданих послуг ( т. 3, а.с. 31 - 33 ).

31 серпня 2024 року, о 09 год. 49 хв. зафіксована розмова з ОСОБА_12 , під час якої ОСОБА_4 вказав на необхідність оформлення лікарняного, на що та погодилась та визначила дату зустрічі ( т. 3, а.с. 46 - 47 ).

05 вересня 2024 року, о 20 год. 01 хв. ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 та повідомив про термінову зустріч завтра зранку, під час якої він має передати йому документи та 1 000 доларів з метою пришвидшення вирішення питання. Цього ж дня, о 20 год. 24 хв. ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_4 і повідомив, що необхідна сума грошей буде у понеділок ( т. 3, а.с. 59 - 60 ).

10 вересня 2024 року, о 18 год. 24 хв. зафіксована розмова ОСОБА_4 з ОСОБА_29 , яка повідомила наступне: « ОСОБА_30 , не приїзжайте, ні завтра, ні після завтра, у нас капец. Не дзвоніть йому » ( т. 3, а.с. 84 ) 

11 жовтня 2024 року,близько 14 год. 23 хв. поблизу магазину « Маркетопт », що у сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області, відбулася зустріч ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , який проінформував, що коли відбудеться передача решти грошей, вони разом поїдуть у м. Полтава, де він забере необхідні медичні документи. При цьому, ОСОБА_4 повідомив, що все, що залежало від нього, він зробив ( т. 3, а.с. 11 - 13 )

-даними розсекреченого протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії, із змісту якого вбачається, що 28 жовтня 2024 року, близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_6 прибув за місцем проживання ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_1 , під час якої останній повідомляє про необхідність передання грошових коштів з метою пришвидшення вирішення питання. Без додаткових затрат, питання вирішено не буде. Озвучив суму у 1000 доларів США. Вказує, що у вечері при зустрічі, забере обумовлену суму грошей, яку відвезе у м. Полтава. 

01 листопада 2024 року, близько 09 год. 30 хв. на території КНП « Шишацька лікарня планового лікування», що по вул. Легейди, 50 у сел. Шишаки Мигородського району Полтавської області, відбулася зустріч між ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , який повідомив, що він від ОСОБА_31 . При цьому, ОСОБА_12 поцікавилась про наявність направлення від сімейного лікаря, медичної документації, що необхідна для оформлення фіктивного лікування. Запевнила, що лікарняний буде відкритий у понеділок ( т.3, а.с. 117 - 119 ) . 

04 листопада 2024 року, близько 09 год. 30 хв. на території КНП « Шишацька лікарня планового лікування » відбулася зустріч ОСОБА_6 із медичними працівниками ОСОБА_32 , ОСОБА_12 , суть якої зводиться до оформлення лікарняного, терміном на 10 днів, за « дякую » лікарю в розмірі трьох шоколадок ( а.с. 119 - 123 )

-розсекреченими матеріалами проведення негласних слідчих дій, відтвореними у судовому засіданні, відповідно до яких на виконання постанови про контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту до адміністративної будівлі Миргородського РВ УСБУ в Полтавській області, 07 листопада 2024 року, близько 11 год. 30 хв., було запрошено заявника ОСОБА_6 для його учать і у огляді заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр і їх вручення. 
Для документування протиправної діяльності фігурантів кримінального провадження було використано грошові кошти у розмірі 44 000 грн., а саме 88 купюр, номіналом по 500 грн.
У подальшому ОСОБА_6 було вручено вказані грошові кошти, які перетягнуті канцелярською гумою. 
Після зазначених дій, ОСОБА_6 08 листопада 2024 року, близько 13 год. 59 хв. прибув до попередньо обумовленого місця зустрічі з ОСОБА_4 ( поблизу АЗС « BVS » за адресою: Полтавська область, Миргородський район, сел. Шишаки, вул. Кирила Осьмака, 156 ).
На вказану зустріч ОСОБА_6 прибув на автомобілі марки « Opel » і зупинився на узбіччі дороги, навпроти зазначеного АЗС.
Через декілька хвилин на автомобілі марки « Ауді » червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_9 , прибув ОСОБА_4 . Одразу після зустрічі особи привіталися, ОСОБА_6 перебував на водійському сидінні з відчиненою двадцятою власного авто, а ОСОБА_4 , у свою чергу, підійшовши до автомобіля присів поруч з відчиненою дверцятою автомобіля. ОСОБА_4 повідомив про необхідність завершення процесу оформлення документів, оскільки фіктивними лікарняними тривалий час він не зможе прикриватися. Після цього, ОСОБА_6 дістав з кишені грошові кошти, відрахував 3 000 грн. та передав їх ОСОБА_4 , додавши, що це за лікарняний, як він і говорив йому раніше. Взявши гроші, ОСОБА_4 відповів, що він дійсно говорив про дану суму, оскільки саме таку суму йому озвучили.
Після цього, ОСОБА_6 , демонструючи грошові кошти у розмірі 41 000 грн., уточнив, що ці кошти він передає за пришвидшення. На вказане, ОСОБА_4 підтвердив, що нічого не змінилось та прохав його положити 3000 грн., які він йому передав щойно, до цих 41 000 грн. та перетягнути їх канцелярською резинкою. ОСОБА_6 забрав 3000 грн. та поклавши їх до інших грошових коштів, перетягнув канцелярською резинкою та запропонував перерахувати. ОСОБА_4 відмовився перераховувати кошти, вказуючи на довірливі відносини між ними. 
Після цього, ОСОБА_4 запевнив про те, що після проведення ним зустрічі з відповідною особою в м. Полтаві, передавши зазначені кошти, він повідомить ОСОБА_6 та при особистій зустрічі розповість про подальші дії та терміни. ОСОБА_6 поцікавився чи потрібно йому буде їхати в м. Полтава, на що ОСОБА_4 повідомив, що буде знати про це пізніше та додав, що у будь - якому випадку, він зателефонує до нього за день до призначеної дати та попередить його, водночас додав, що коли документи будуть виготовлені, вони разом приїдуть у м. Полтаву, де ОСОБА_4 забере та передасть ОСОБА_6 документи, а потім заявник передасть грошові кошти. ОСОБА_6 поцікавився про суму грошових коштів, які йому потрібно буде передати за медичну документацію. ОСОБА_4 повідомив, що він завтра буде їхати у м. Полтаву і по приїзду сам зателефонує до ОСОБА_6 і при особистій зустрічі вони порахують суму та поговорять про подальші дії, дату та час.
Обговоривши зазначені питання, близько 14 год. 03 хв. ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 44 000 грн., перетягнуті канцелярською резинкою.
Отримавши грошові кошти, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_33 , що наступна зустріч відбудеться завтра ( т. 3, а.с. 107 - 113 ).

03 грудня 2024 року, близько 14 години поблизу магазину « Маркетопт », що по вул. Павлика, 2 у сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області, зафіксована зустріч ОСОБА_6 з ОСОБА_4 , під час якої останній рекомендує ОСОБА_6 пройти медичне обстеження, за яке він домовиться. Вказує на обумовлену раніше суму, решту якої ОСОБА_34 має віддати, коли отримає відповідну медичну документацію.

Таким чином, протоколами за результатами проведення НСРД, на яких зафіксовані зустрічі обвинуваченого з ОСОБА_6 , в ході яких обвинувачений повідомляв всі деталі, необхідні для виготовлення медичної документації щодо встановлення фіктивної групи інвалідності, проводив інструктаж та повідомляв вартість наданих послуг.

Результатами НСРД зафіксовані розмови обвинуваченого з свідками обвинувачення, які допитані судом, зміст яких зводився у сприянні ОСОБА_4 у виготовлені медичної документації, в тому числі й лікарняного ОСОБА_6 , без будь - яких прямих показань до госпіталізації, за відповідну плату. При цьому, прохання ОСОБА_4 були чіткими та безальтернативними. 

Крім того, з зафіксованих у протоколах НСРД телефонних розмов ОСОБА_4 суд установив, що зміст розмов, а також характер поведінки обвинуваченого свідчать про його наміри в сприянні у виготовлені медичної документації, необхідної для безперешкодного перетину ОСОБА_6 державного кордону України та про наявність прямого умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України в межах цього кримінального провадження.

Таким чином, розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, у тому числі перевіривши і оцінивши усі доводи учасників судового провадження, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину.
Визнавальні покази обвинуваченого повністю узгоджуються з дослідженими судом письмовими доказами і в своїй сукупності доводять їх винуватість поза розумним сумнівом.

За таких обставин, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 332 КК України як сприяння в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, усуненням перешкод, вчинене з корисливих мотивів.

Позиція захисту про те, що ОСОБА_4 мав на меті заволодіти грошовими коштами ОСОБА_6 шахрайським шляхом, оцінюється судом як обрана лінія захисту для пом`якшення кримінальної відповідальності, оскільки ця версія спростована сукупністю доказів, досліджених під час судового розгляду.
З досліджених доказів та показань свідків достеменно доведено, що обвинувачений отримував грошові кошти від ОСОБА_6 саме для виготовлення медичної документації з метою встановлення фіктивної групи інвалідності задля безперешкодного перетину державного кордону, для чого ОСОБА_4 вчинив активні цілеспрямовані дії для виконання обіцяного незаконного зобов`язання.

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що ОСОБА_4 під час судових дебатів не погодився з позицією захисту та беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. 

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При цьому каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільш сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкта посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Загальні засади призначення покарання визначено ст. 65 КК, відповідно до якої суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини КК; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким. 

Відповідно до санкції ч.3 ст.332 КК України передбачено покарання за дане кримінальне правопорушення у виді від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. 

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, ні органами досудового розслідування, ні судом не встановлено. 

Натомість, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, перерахування застави на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, які на думку суду істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінально - караного діяння.

При цьому, суд виходить з висновків, викладених в постанові Верховного суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18), за якими основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину.
Виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуючи дані, ставлення винної особи до вчиненого нею кримінального правопорушення, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Визнання пом`якшуючою вину обвинуваченого обставиною - перерахування застави на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку ЗС України відповідає висновку Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові у справі № 442/2407/22 від 19.07.2023, в якій Верховний Суд зазначив, що перерахування застави на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку ЗС України може розглядатися судом як пом`якшувальна обставина.

Нормою ч. 3 ст. 65 КК України передбачено, що підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 КК України.

Відповідно до вимог ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Зі змісту ч. 1 ст. 69 КК слідує, що призначення покарання, нижчого від найнижчої межі може мати місце в разі встановлення судами наявності таких кількох (мінімум двох) пом`якшуючих обставин, які обов`язково істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінально - караного діяння.

Правова конструкція ч. 1 ст. 69 КК законодавцем побудована таким чином, щоб суди в ході реалізації ними своїх дискреційних повноважень під час призначення винній особі покарання в кожному конкретному випадку вмотивовано аргументували істотність зниження ступеня тяжкості вчиненого діяння. 
Тобто встановлення лише факту наявності не менше двох пом`якшуючих обставин не може автоматично тягнути застосування ст. 69 КК.
У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом із врахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. 
Проте, у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим. (постанова ВС у справі № 671/2373/24 від 11.12.2025 року).

Обвинувачений ОСОБА_4 є особою похилого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався ( т. 2, а.с. 116 - 117 ), разом з дружиною ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є особами з інвалідністю ІІІ групи ( т. 3, а.с. 122-123 ), середньомісячно отримують мінімальний розмір пенсії ( т. 3, а.с. 124 - 125 ), обвинувачений до Полтавського обласного центру терапії залежностей Полтавської обласної ради » та КП « Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради не звертався, під наглядом не перебуває ( т. 3, а.с. 119 - 121 ).

З огляду на характер та конкретні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, фактично дії якого не призвели до встановлення ОСОБА_6 фіктивної групи інвалідності та перетину останнім державного кордону, суд з урахуванням рядку обставин, які пом`якшують покарання, за відсутності обставин, які його обтяжують, даних про особу обвинуваченого, який щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання, що у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та дають підстави для застосування при призначенні покарання останньому положень ч.1 ст. 69 КК України та призначення йому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.3 ст.332 КК України, та можливим звільненням його від відбування призначеного покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України, а також застосувати до нього додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади у сфері недоторканності державних кордонів та з конфіскацією майна за виключенням житла, де постійно проживає обвинувачений, що забезпечить досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, а також враховано інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

При призначенні покарання суд застосовує, висновок, викладений в постанові Об`єднаної палати ВС від 04 вересня 2023 року у справі № 404/2081/22, відповідно до якого згідно з положеннями ст. 55 КК України у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення

При звільнені обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд ураховує, що вказані положення наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

При прийнятті рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд врахував дані про обвинуваченого, як про особу, який має постійне місце реєстрації та проживання, має міцні соціальні зв`язки: одружений, а також його роль у вчиненні протиправних дій та їх наслідки.

З врахуванням вказаних обставин, судом враховується і те, що будь-яких наслідків від злочину не наступило, в свою чергу ОСОБА_4 усвідомив незаконність вчинених ним діянь, зобов`язувався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, що на думку суду, свідчить про щире його розкаяння, що дає підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе й без ізоляції від суспільства.

На переконання суду, таке покарання буде справедливим, відповідатиме вимогам закону, принципам законності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України в межах максимального строку, дозволить здійснювати контроль за його поведінкою зі сторони уповноваженого органу з питань пробації.

Вирішуючи долю речових доказів, суд зазначає наступне. 

Так, постановою слідчого від 24 січня 2025 року речовими доказами у кримінальному провадженні визнані:
- копія паспорту громадянина України та індивідуального податкового номеру на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на двох аркушах, які поміщено до сейф - пакету PSP 2304467; 
- копія паспорту громадянина України, індивідуального податкового номеру, трудової книжки та довідки про доходи на ім`я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на восьми аркушах, які поміщено до сейф - пакету PSP2304467; 
- грошові кошти у загальному розмірі 13 300 грн. 00 коп., які поміщено до сейф-пакету CR1 1253679; 
- мобільний телефон « Samsung А 03 » ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з сім картою: НОМЕР_5 , у чорному чохлі, який поміщено до сеф - пакету PSP2304466; 
- копія довідки про проходження ВЛК на ім`я ОСОБА_23 , яку поміщено до сейф - пакету CR1 1237496; 
- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_24 , яке поміщено до сейф- пакету CR11237496, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області, що за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди, 2 Б ( т. 2, а.с. 171, 211 - 214 ). 

На вказані речі ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 30 січня 2025 року накладено арешт ( т. 2, а.с. 174 - 175 ).

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених КК України, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п.4 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до п.1 ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Вилучений за наслідками обшуку у домоволодінні за місцем проживання обвинуваченого мобільний телефон безпосередньо використовувався ним як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, є речовим доказом відповідно до вимог п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, а тому підлягає спеціальній конфіскації.

Оскільки ОСОБА_4 звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.332 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, то на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України підлягають конфіскації у власність держави й вилучені за місцем його постійного проживання грошові кошти у розмірі 13 300 грн. 00 коп. 

Долю інших речових доказів вирішити у порядку ст.100 КПК України, залишивши їх зберігати у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання. 

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 30 січня 2025 року у справі № 554/11355/24, клопотання слідчого задоволено частково, застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн. 00 коп. з покладенням, строком на два місяці, процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України ( т. 1, а.с. 29-36; т. 2, а.с. 94 - 97 ).

Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 10 квітня 2025 року, клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про зарахування застави на Збройні Сили України та зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого задоволено, змінено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з застави на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням відповідних процесуальних обов`язків. 
Заставу в розмірі 121 120 грн. 00 коп., що внесена заставодавцем ОСОБА_4 ухвалено зарахувати на спеціальний рахунок Національного банку України для цілей оборони України ( т.1, а.с. 40, 47 - 48 ). 

За таких обставин, до вступу вироку в законну силу суд вважає за необхідне, з метою забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. 

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України, і призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням контролю за перетином державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів, строком на 3 ( три ) роки, з конфіскацією майна, окрім житла.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три ) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Залишити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 30 січня 2025 року на: копію паспорта громадянина України та індивідуального податкового номеру на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на двох аркушах, копію паспорту громадянина України, індивідуального податкового номеру, трудової книжки та довідки про доходи на ім`я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на восьми аркушах, грошові кошти на загальну суму 13 300 грн. 00 коп., мобільний телефон « Samsung А 03 », ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з СІМ - картою НОМЕР_5 , у чохлі чорного кольору; копію довідки про проходження ВЛК на ім`я ОСОБА_23 ; тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_24 , - скасувати. 

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави:
- мобільний телефон марки « Samsung А 03 » ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з сім картою: НОМЕР_5 , у чорному чохлі, 
- грошові кошти у розмірі 13 300 грн. 00 коп. 

Речові докази у вигляді копії паспорта громадянина України та індивідуального податкового номеру на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на двох аркушах, копі] паспорту громадянина України, індивідуального податкового номеру, трудової книжки та довідки про доходи на ім`я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на восьми аркушах; копію довідки про проходження ВЛК на ім`я ОСОБА_23 ; тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_24 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області ( адреса місцезнаходження: м. Полтава, вул. Сковороди, 2 Б ), - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження № 12025170000000298 від 19 березня 2025 року протягом усього часу їх зберігання. 

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Шишацький районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: