ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

25 червня 2026 року 	м.Суми	

Справа №578/1126/24 
Номер провадження 22-ц/816/181/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів - Сидоренко А. П. , Нестеренка М. В. 
з участю секретаря судового засідання – Кияненко Н.М.

у присутності :
представника відповідачки ОСОБА_1 – адвоката Приходько Діани Валеріївни , 

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" 
на заочне рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 21 лютого 2025 року у складі судді Басової В.І., ухваленого в сел. Краснопілля Сумської області повний текст виготовлено 03 березня 2025 року, 
в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором №114666-КС-007 про надання кредиту від 24 жовтня 2023 року, що становить 167 426 грн 45 коп., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту – 39 073 грн 96 коп., суми прострочених платежів по процентам - 124 602 грн 49 коп., суми прострочених платежів за комісією – 3 750 грн 00 коп.
Свої вимоги мотивувало тим, що 24 жовтня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір № 114666-КС-007 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 24 жовтня 2023 року направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №114666-КС-007 про надання кредиту. 24 жовтня 2023 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №114666-КС-007 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0677, на номер телефону НОМЕР_1 , який зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 24 жовтня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 114666-КС-007 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, товариство надало позичальнику грошові кошти у розмірі 30 000 грн 00 коп., строком на 24 тижні, до 09 квітня 2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами за стандартною процентною ставкою 2,00000 в день (фіксована), за зниженою процентною ставкою 1,15013259 в день. 
29 лютого 2024 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №114666-КС-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало ОСОБА_1 додатково кредит в сумі 25000 грн 00 коп. 
Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим станом на 03 листопада 2024 року виникла заборгованість за договором №114666-КС-007 про надання кредиту в розмірі 167426 грн 45 коп., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 39073 грн 96 коп.; суми прострочених платежів по процентах - 124602 грн 49 коп.; суми прострочених платежів по комісії -3750 грн 00 коп. 
Заочним рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 21 лютого 2025 року позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 114666-КС-007 про надання кредиту від 24 жовтня 2023 року в розмірі 94190 грн 39 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1362 грн 84 коп.
В іншій частині позову відмовлено. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині відмови у задоволенні вимог, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення суду в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким заявлені вимоги про стягнення відсотків та комісії задовольнити в повному обсязі. 
Доводи апеляційної скарги мотивував тим, що суд першої інстанції хибно ототожнив проценти, які нараховуються протягом строку кредитування (ст. 1048, 1056-1 ЦК України) з процентами, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Наголошує на тому, що відсотки за користування кредитними коштами нараховані в період дії кредитного договору та додаткової угоди до цього договору, та відповідно до узгодженого сторонами розміру відсоткової ставки. 
Зазначає, що заявлені до стягнення проценти за користування кредитом, включають в себе нараховані за зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,15012667% за період з 24 жовтня 2023 року до 02 квітня 2024 року, що становить 9724 грн 93 коп. та нараховані за стандартною процентною ставкою 2,0000000% за період з 22 березня 2024 року до 15 серпня 2024 року, що становить 114 877 грн 56 коп. Звертає увагу на судову практику апеляційних судів щодо правомірності нарахування відсотків. 
Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні комісії, яка була передбачена умовами укладеного між сторонами договору та додаткової угоди до нього, встановлена саме за надання кредиту, яка є разовою, а її розмір є незмінним. Більш того, комісія передбачена не лише у правилах надання кредиту та паспорті споживчого кредиту, а й у самих кредитних договорах. 
Представником відповідача подано відзив на апеляційну скаргу в якому заперечує проти її задоволення та звертає увагу на ту обставину , що вона має пільгу як член сім`ї військовослужбовця щодо звільнення від сплати відсотків за кредитом, оскільки її цивільний чоловік ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 25 вересня 2025 року , а син ОСОБА_3 є ветераном війни і учасником бойових дій .
Рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 114666-КС-007 про надання кредиту від 24 жовтня 2023 року в розмірі 94190 грн 39 коп. сторонами не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, яка підтримала доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1 заповнила анкету клієнта ТОВ «Бізнес позика», у якій вказала свої персональні дані, дані документів, що посвідчують особу, суму бажаного кредиту у розмірі 30 000 грн 00 коп., дату отримання кредиту – 24 жовтня 2023 року, номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів № 4731-2196-4838-1360 (ас. 46).
24 жовтня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір № 114666-КС-007 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), з пропозицією укласти договір (офертою) та прийняттям (акцептом) пропозиції (оферти) щодо укладення договору шляхом обміну електронним повідомленням, через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. Вищезазначений договір №114666-КС-007 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 24 жовтня 2023 року укладений у електронній формі та підписаний відповідачем аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора UA-0677 (а.с. 20-24).
Відповідно до п. 2 договору кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 30 000 грн 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Строк, на який надано кредит 24 тижні. Стандартна процентна ставка за кредитом в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом в день 1,15013259, фіксована. Комісія за надання кредиту становить 4500, 00 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 30 000,00 грн. Термін дії договору: до 09 квітня 2024 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 78000 грн 00 коп. Орієнтована реальна річна процентна ставка 9168,16 процентів.
Сторони в п. 3 договору кредиту погодили «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.
Сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3 та додатку №1 до договору (а виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня прострочення платежу, передбаченого графіком платежів, що визначений в п. 3.2.3 та додатку №1 до договору, та до закінчення строку дії договору. 
29 лютого 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору №114666-КС-007 про надання кредиту від 24 жовтня 2023 року (а.с. 37-38, 39-40), дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» на наступних умовах: 
кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на 29 лютого 2024 року суму неповернутого позичальником кредиту отриманого відповідно до умов договору становить 14 073 грн 96 коп.;
сторони домовилися, що після укладення додаткової угоди кредит збільшується на 25 000 грн 00 коп. та кредитодавець на умовах викладених у договорі збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути кредит збільшений на 25 000 грн у строк та на умовах викладених у договорі;
строк, на який надається кредит збільшується. За домовленістю сторін строк, на який надається кредит складає сукупність строку фактичного користування позичальника кредитом до моменту укладення цієї додаткової угоди та додаткового строку користування кредитом, який становить 24 тижні, строк дії договору та дата повернення кредиту – 15 серпня 2024 року; 
після збільшення суми кредиту, відповідно до цієї додаткової угоди, загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту складатиме 39073 грн 96 коп.;
після укладення додаткової угоди та збільшення суми кредиту будуть змінені умови кредитування за договором. У зв`язку з зазначенням після укладення цієї додаткової угоди та отримання позичальником додаткових грошових коштів у кредит: загальна сума (розмір) наданого кредиту за договором становить 39 073 грн 96 коп., орієнтована реальна річна процентна ставка за договором – 7461,71 процентів, орієнтована загальна вартість наданого кредиту за договором – 97940 грн 39 коп.;
комісія за надання додаткової суми кредиту 3750 грн 00 коп. 
З довідок ТОВ «ФК «Елаєнс» вбачається, що позичальнику на її картку було здійснено перерахування кредиту двома платежами у розмірі 25 000 грн 00 коп. та 5 000 грн 00 коп. (а.с.47 та 47 зворот).
Довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» підтверджується перерахування позивачем на рахунок відповідача кредитних коштів в розмірі 25 000 грн 00 коп. на виконання додаткової угоди від 29 лютого 2024 року (а.с.48).
Листом АТ КБ «ПриватБанк» від 11 лютого 2025 року за вих. № 20.01.0.0.0/7-250203/83770-БТ повідомлено, що на ім`я відповідача ОСОБА_1 емітовано карту номер НОМЕР_3 , а також додано виписку по цьому рахунку станом на 29 лютого 2024 року, з якої вбачається зарахування 29 лютого 2024 року відповідачці ОСОБА_1 на її рахунок 25 000 грн 00 коп., що в сукупності з іншими доказами у своєму взаємозв`язку вказує на те, що позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надав відповідачці кредит на її банківський рахунок вказаний нею ж (а. с. 215-216).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, позичальнику ОСОБА_1 , номер кредитного договору 114666-КС-007 від 24 жовтня 2023 року, період кредитування з 24 жовтня 2023 року до 15 серпня 2024 року всього видано кредиту – 55 000 грн 00 коп., всього нараховано відсотків – 161263 грн 93 коп., всього нараховано комісії – 8250 грн 00 коп., всього сплачено – 57 087 грн 48 коп., з яких за кредитом – 15 926 грн 04 коп., за відсотками – 36661 грн 44 коп., по комісії – 4500 грн 00 коп., залишок заборгованості згідно кредитного договору станом на 03 листопада 2024 року складає – 167 426 грн 45 коп., за кредитом – 39073 грн 96 коп., за відсотками – 124 602 грн 49 коп., по комісії – 3750 грн 00 коп. (а.с. 13-15). 
Ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині, суд першої інстанції виходив з того, що відсотки в сумі 124 602 грн 49 коп. були нараховані поза межами строку дії договору, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути проценти за користування кредитом відповідно до погодженого графіку та розміру за період з 24 жовтня 2023 року до 15 серпня 2024 року. 
Суд встановив, що в укладених сторонами кредитному договорі та додатковій угоді не передбачено переліку додаткових та супутніх банківських послуг, за які встановлена така щомісячна комісія. Позивач не зазначив та не надав доказів узгодження з відповідачем переліку послуг, за які він має сплачувати комісію.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідача передбаченої умовами договору комісії за обслуговування кредиту, оскільки з тексту позовної заяви та доданих до неї документів взагалі не випливає і зміст вказаної послуги, і обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».
Колегія суддів не може повністю погодитися із таким висновками не може, з огляду на наступне.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом ст. ст 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до вимог статей 526, 530, 610, 611, 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися);  11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості.
За правилами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, тобто існує презумпція правомірності наведених правочинів, допоки іншого висновку не дійде суд у самостійному провадженні.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19) зазначено: «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню».
Судом встановлено та не спростовано в доводах апеляційної скарги, що 24 жовтня 2023 року між сторонами укладеного договір про надання кредиту, та 29 лютого 2024 року додаткову угоду до цього договору, дистанційно, в електронній формі в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Тобто, між сторонами виникли договірні зобов`язання, які є обов`язковими для виконання кожним із сторін. 
Переглядаючи рішення суду в частині відмови у стягненні відсотків за користування кредитними коштами в сумі 69486 грн 06 коп., колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в повній мірі не надав оцінки умовам укладеного між сторонами договору та розрахунку заборгованості. 
Так, як уже зазначалося, умовами кредитного договору, з урахуванням змін внесених додатковою угодою до нього визначено строк дії договору до 15 серпня 2024 року, стандартна процентна ставка – 2,00000000 % в день, знижена процента ставка – 1,15013259% в день. 
Згідно розрахунку заборгованості, проценти за користування кредитним коштами в сумі 124 602 грн 49 коп. були нараховані станом на 15 серпня 2024 року, тобто в межах строку дії договору. При цьому, у період з 24 жовтня 2023 року по 02 квітня 2024 року розрахунок відсотків за користування кредитними коштами здійснювався за відсотковою ставкою 1,150132597% в день, а з 03 квітня 2024 року до 15 серпня 2024 року – 2,00000000% в день. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ (який набрав чинності 24 грудня 2023 року) внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», статтю 8 цього закону доповнено частиною 5, а розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 17.
Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
протягом перших 120 днів - 2,5 %;
протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Частиною 4 ст. 42 Конституції України визначено, що участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту.
Таким чином, заважаючи на викладені норми, розмір щоденної відсоткової ставки за споживчим кредитом у період із 24 грудня 2023 року до 21 квітня 2024 року не може перевищувати 2,5%, з 22 квітня 2024 рок до 19 серпня 2024 року -1,5%, а з 20 серпня 2024 року -1%. Нарахування відсотків у більшому, ніж визначено вимогами Закону України «Про споживче кредитування» розмірі призведе до порушення прав споживача, що є недопустимим. 
За вказаних обставин, відсотки за користування кредитними коштами за період з 22 квітня 2024 року до 15 серпня 2024 року включно, відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування» мало становити 67 988 грн 76 коп. коп. (39 073 грн 96 коп. *1,5%*116 днів). 
Колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи відповідача про застосування до неї, як члена сім`ї військовослужбовця пільг передбачених ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо звільнення її від сплати процентів за користування кредитом, оскільки на час укладення кредитного договору таку пільгу мали лише військовослужбовці певної категорії , а в редакції даної норми права, яка набрала чинності з 18 травня 2024 року така пільга була розповсюджена і на дружин (чоловіків) таких військовослужбовців, але доказів на підтвердження перебування відповідачки у шлюбі надано не було. 
З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 слідує, що розмір нарахованих відсотків станом на 21 квітня 2024 року становив 33 950 грн 81 коп., а тому в період дії кредитного договору з відповідачки на користь позивачки належить стягнути 101 939 грн 57 коп., а не у розмірі визначеному судом першої інстанції. 
Натомість колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за комісією.
Зокрема, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (частина друга статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»).
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). 
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
У справі, яка переглядається установлено, що умовами пункту 5 додаткової угоди №1 до договору №114666-КС-007 від 24 жовтня 2023 року до сукупної вартості кредиту включено комісію за надання кредиту в сумі 3750 грн 00 коп. 
Аналіз пункту 5 указаного договору свідчить, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з наданням кредиту, які надаються позичальнику та за які кредитодавцем встановлена комісія у зазначеному розмірі одноразово. Позивачем не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, не зазначено які саме послуги, пов`язані з наданням кредиту, виконує позивач за сплачену позичальником комісію. Умови пункту 5 угоди не містять зобов`язання кредитора вчинити відповідну дію на користь позичальника внаслідок отримання комісії.
Надання кредиту є по суті основним обов`язком кредитодавця за умовами укладеного із споживачем договором, а не послугою, виконання якого не може здійснюватися за окрему плату.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Зважаючи на викладене, положення пункту 5 кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту є нікчемними відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Указаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 09.10.2024 року у справі № 582/202/22. 
Згідно з частинами першою, п`ятою статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.
Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Оскільки пункт 5 додаткової угоди, яким установлений обов`язок позичальника сплачувати комісію за надання кредиту 3750 грн 00 коп. є нікчемним, а тому суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог в цій частині. 
Таким чином, у відповідності до положень п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача 141 013 грн 53 коп., заборгованості за кредитним договором, з яких: 39073 грн 96 коп. – заборгованість за тілом кредиту; 101 939 грн 57 коп. – заборгованість за відсотками, а не в розмірі визначеному судом першої інстанції. 
Рішення суду підлягає зміні і в частині розподілу судових витрат, пропорційно до частки задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути 2040 грн 25 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції. 
Також, пропорційно до частки задоволених вимог апеляційної скарги, з відповідача на користь позивача належить стягнути 2323 грн 13 коп. судового збору за апеляційне оскарження рішення суду. 
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» задовольнити частково. 
Заочне рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 21 лютого 2025 року в оскаржуваній частині змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини цього рішення в такій редакції:
«Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 114666-КС-007 про надання кредиту від 24 жовтня 2023 року в розмірі 141 013 гривень 53 копійки, заборгованості за кредитним договором, з яких: 39073 гривні 96 копійок – заборгованість за тілом кредиту; 101 939 гривень 57 копійок – заборгованість за відсотками та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2040 гривень 25 копійок.»
В іншій частині заочне рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 21 лютого 2025 року залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 2323 гривні 13 копійок судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.
Повне судове рішення складено 26 червня 2026 року. 

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді: А. П. Сидоренко 

М. В. Нестеренко