ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/5130/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач),
суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Охременка Артема Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року в адміністративній справі №340/5130/25 (головуючий суддя першої інстанції - Притула К.М.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В:

Позивач 24.07.2025 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не розгляді його рапорту від 15.07.2025 року щодо виплати грошового забезпечення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути та надати відповідь на його рапорт від 15.07.2025 року щодо виплати грошового забезпечення.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.07.2025 року позивачем було направлено рапорт від 15.07.2025 року щодо виплати грошового забезпечення. Також, позивач направив рапорт від 15.07.2025 року та додані до нього документи на електронну адресу Міністерства оборони України, Генерального штабу ЗСУ та Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також до ІНФОРМАЦІЯ_2 з проханням направити рапорт за належністю до командування військової частини НОМЕР_1 , зокрема, за допомогою засобів СЕДО. Проте, направлений позивачем рапорт від 15.07.2025 року не було розглянуто командуванням ВЧ НОМЕР_1 та не було виплачено грошового забезпечення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга фактично обґрунтована та містить доводи, викладені в позовній заяві, скаржник вважає, що відсутність рапорту у матеріалах справи, встановлена судом першої інстанції, імовірно зумовлена технічними причинами функціонування підсистеми «Електронний суд», що не залежало від волі позивача.
Відповідач відзив на скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
У період з 28.05.2026 року по 16.06.2026 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . 
Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до командування Військової частини НОМЕР_1 з рапортом від 15.07.2025 року щодо виплати грошового забезпечення.
Зазначений рапорт позивач надіслав поштовим зв`язком АТ «Укрпошта» на адресу Військової частини НОМЕР_1 до відділення: Херсон, 73039. На підтвердження зазначеного, позивач долучив до позовної заяви копію накладної № 2501500100083 від 17.07.2025 року.
Також, позивач надіслав копію рапорту від 15.07.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 та на електрону адресу Міністерства оборони України, Генерального штабу ЗСУ, ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для направлення його за належністю до Військової частини НОМЕР_1 , що підтверджено копією накладної № 2501500100091 від 17.07.2025 року та копією листа щодо направлення рапорту до відповідача (а.с.13-14, 16, 43-44). 
Згідно з даними розміщеними на офіційній сторінці АТ «Укрпошта» в мережі Інтернет, поштове відправлення № 2501500100083 було прийнято 17.07.2025 року у м.Кропивницький у відділенні 25015 та прибуло до відділення 73039 у м.Херсоні 18.07.2025 року. В подальшому дане відправлення повернуто відправнику 01.08.2025 року, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, та 11.08.2025 року передано на зберігання, у зв`язку з відмовою адресата отримати відправлення, що підтверджується роздруківкою трекінгу поштового відправлення №2501500100083 (а.с.55-56).
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду рапорту про виплату грошового забезпечення, позивач оскаржив таку бездіяльність до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно п. 2 розділу І Наказу «Про затвердження Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України» від 06.08.2024 року №531 встановлено, що з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання, до наступного прямого командира (начальника).
Пунктами 1 та 2 розділу ІІ Наказу №531 встановлено, що рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації. Усні рапорти розглядаються негайно, але не пізніше ніж у строки, для розгляду рапортів у паперовій формі, визначені пунктом 9 розділу III цього Порядку.
В розділі ІІІ Наказу № 531 вказано: У паперовому рапорті військовослужбовець вказує: найменування посади командира (начальника), якому адресується рапорт; заголовок « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; суть порушеного питання; перелік доданих до рапорту документів або їх копій (за потреби); найменування займаної посади; військове звання, власне ім`я та прізвище; дату; особистий підпис.
Командири (начальники) надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції.
Резолюція повинна містити відомості, визначені у додатку 1 до цього Порядку Непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту. Особливості розгляду рапортів, поданих в електронній формі, врегульовано розділом IV цього Порядку.
Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою. Якщо для прийняття рішення по суті рапорту недостатньо наданих військовослужбовцем інформації або документів, безпосередній або прямий командир (начальник) військовослужбовця, уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, може не погодити рапорт, зазначивши вичерпний перелік підстав та документів (копій документів), які необхідно додати до рапорту для вирішення його по суті. Командиру (начальнику), уповноваженому приймати рішення стосовно порушеного у рапорті питання, забороняється відмовляти у задоволенні рапорту у разі, якщо до рапорту не додано документів, які є або повинні бути в розпорядженні відповідного командира (начальника).
Усі рапорти, які потребують розгляду (прийняття рішення) командиром військової частини, попередньо обов`язково реєструються службою діловодства.
Забороняється: встановлювати будь-які інші вимоги щодо форми та змісту паперового рапорту, що не передбачені цим Порядком, у тому числі стосовно: подання рапортів з окремих питань виключно написаними власноруч або друкованим способом; недотримання вимог щодо розміру полів, відступів, шрифтів, кольору чорнила чи друку, розміру та якості паперу тощо, які не передбачені цим Порядком; наявності граматичних, синтаксичних чи інших помилок, які не впливають на суть рапорту; відмовляти у розгляді рапорту у разі відсутності доданих документів або інформації, які є або повинні бути в наявності у розпорядженні командира (начальника), створюються/формуються/видаються самим підрозділом та/або можуть бути витребувані підрозділом в іншого підрозділу та/або відповідного закладу охорони здоров`я тощо; вимагати від військовослужбовця попереднього усного погодження паперового або електронного рапорту із безпосереднім або прямим командиром (начальником) перед його фактичним поданням відповідно до положень цього Порядку; відмовляти у прийнятті (реєстрації) власноруч написаних рапортів військовослужбовців.
Початок перебігу строку розгляду паперового рапорту розпочинається із часу подання рапорту, а не часу його реєстрації в службі діловодства. Часом подання паперового рапорту є дата передачі рапорту на погодження безпосередньому командиру (начальнику) військовослужбовця, а у разі відмови в розгляді рапорту безпосереднім командиром (начальником) - дата передачі рапорту прямому командиру (начальнику), з урахуванням вимог пункту 1 цього розділу. У разі направлення рапорту засобами поштового зв`язку часом подання рапорту є дата надходження рапорту до поштового відділення за місцем знаходження відповідного підрозділу.
Розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється: невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин; у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.
Як встановлено судом першої інстанції, ззідно поштової накладної відправлення №2501500100083, рапорт позивача було направлено до відділення АТ «Укрпошта» у м.Херсон, 73039.
Проте, позивачем не надано суду доказів того, що рапорт було передано засобами СЕДО.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не вчинено протиправної бездіяльності щодо розгляду рапорту від 15.07.2025 року ОСОБА_1 , оскільки відповідач такий рапорт не отримував, а позивачем не надано належних доказів його вручення відповідачу.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позову.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду відсутні. Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки та незгоди з доказами.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Охременка Артема Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року в адміністративній справі №340/5130/25 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року в адміністративній справі №340/5130/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак 

суддя В.А. Шальєва