Сторожинецький районний суд Чернівецької області 
Справа № 723/1142/26 
Провадження № 1-кп/723/2367/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2026 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернiвецької областi в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець кримінальне провадження № 12025262020002349 від 25.06.2026 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого, 
обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240 та ч. 2 ст. 342 КК України, та
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, особою з інваліжністю 3 групи, раніше не судимого,
обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240 та ч. 2 ст. 342 КК України, 
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 
захисника ОСОБА_8 , 

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Сторожинецького районного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240 та ч. 2 ст. 342 КК України.
02.07.2026 р. між начальником Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за участю захисника ОСОБА_8 укладено угоди про визнання винуватості.
Розглядаючи угоди про визнання винуватості судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно, всупереч до вимог законодавства, а саме: ст. 13 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 19 Кодексу України «Про надра», п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України №59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів», Постанови Кабінету Міністрів України за №557 від 12.07.2005 «Про затвердження порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду», достовірно знаючи про наявність залягань піщано-гравійної суміші в кустарному кар`єрі, розташованому неподалік русла річки Сірет в межах населеного пункту с. Нижні Петрівці Чернівецького району Чернівецької області, який ніхто не видобуває, та про відсутність у них документів на видобування піщано-гравійної суміші, реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме: гравію у кількості 5 (п`яти) метрів кубічних шляхом видобування і перевезення вантажним автомобілем марки «КАМАЗ - самоскид із маніпулятором» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , до місця проживання в межах населеного пункту с. Їжівці Чернівецького району Чернівецької області з метою подальшого його використання у власних потребах.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення - гравію, ОСОБА_9 (щодо якого постановлено обвинувальний вирок) вступив у попередню змову із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими на даний час особами, які мали повідомити ОСОБА_9 у випадку викриття його злочинної діяльності працівниками поліції та сприяти у безперешкодному залишенні ним місця події та уникнення передбаченої законом відповідальності. 
У подальшому, 24.06.2025 року близько 17-30 год. ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків - незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення - гравію, не маючи дозвільних документів для видобутку піщано-гравійної суміші, перебуваючи в межах населеного пункту с. Нижні Петрівці Чернівецького району Чернівецької області неподалік річки Сірет, здійснив незаконне видобування піщано-гравійної суміші за допомогою вантажного автомобіля марки «КАМАЗ» - самоскид із маніпулятором, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , а саме незаконно видобув та за допомогою маніпулятора завантажив на вказаний вантажний автомобіль 5 кубічних метрів гравію.
Згідно висновку експертизи № СЕ-19/126-25/8222-ФХД від 30.07.2025 незаконно видобуті ОСОБА_9 5 метрів кубічних гравійної суміші є гравієм та відносяться до корисних копалин державного значення.
Згідно прогнозованого розрахунку розміру збитків заподіяних державі, складеного Державною екологічною інспекцією Карпатського округу 13.08.2025 № 01-03/3422, внаслідок самовільного користування надрами ОСОБА_9 заподіяв державі збитків на суму 1287,5 грн.
Дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 3 ст. 240 КК України, а саме – незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Окрім того, відповідно до Наказу № 56 від 23.06.2025 року начальника відділенння поліції № 5 (с-ще Глибока) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 і поліцейських відділення поліції № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького районного Управління поліції ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 та лейтенанта поліції ОСОБА_12 було залучено до виявлення та припинення несанкціонованого видобування гравійно-піщаної суміші в межах русла річки Сірет. 
В ході відпрацювання Петровецької територіальної громади Чернівецького району вказаними поліцейськими отримано інформацію від прикордонного наряду НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про виявлення факту видобування гравійно-піщаної суміші поблизу русла річки Сірет, в межах населеного пункту с. Нижні Петрівці Чернівецького району Чернівецької області. 
Того ж дня, приблизно о 18 год. поліцейськими ОСОБА_11 . тa ОСОБА_12 виявлено вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» - самоскид з маніпулятором, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , який незаконно видобував та за допомогою маніпулятора завантажував у кузов вказаного автомобіля гравійно-піщану суміш. 
ОСОБА_9 , перебуваючи на місці незаконного видобутку корисних копалин загальнодержавного значення - гравію, неподалік русла річки Сірет у межах с. Нижні Петрівці Чернівецького району Чернівецької області, діючи умисно та усвідомлюючи неправомірність і суспільну небезпечність своїх дій, перешкоджаючи поліцейським відділення поліції № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького районного Управління поліції ГУНП в Чернівецькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_11 та лейтенанту поліції ОСОБА_12 , що пред`явили свої службові посвідчення і, які відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівниками правоохоронного органу та відповідно до статті 17 Закону України «Про Національну поліцію», є поліцейськими, а також були одягнуті у формений одяг з розпізнавальними знаками поліції, виконувати їхні службові обов`язки, спрямовані на охорону місця вчинення виявленого ними правопорушення, пов`язаного з незаконним видобутком гравію, збереження знаряддя призначеного для видобутку гравію, а також інших слідів вчинення кримінального правопорушення до приїзду слідчо-оперативної групи територіального органу поліції, перешкоджаючи виконанню завдань поліцейського, визначених статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію», вчинив активний опір поліцейським.
Зокрема, він зателефонував до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлених осіб, які під`їхали до місця незаконного видобутку гравію на позашляховиках марки «Тойота Прадо» та «УАЗ», при цьому маючи в руках заздалегідь підготовлені дерев`яні палки, почали погрожувати працівникам поліції фізичною розправою у випадку не залишення ними місця події, відштовхуючи їх від знаряддя кримінального правопорушення - вантажного автомобіля марки «Камаз» - самоскид із маніпулятором, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , сприяючи при цьому y безперешкодному залишенні ним місця події та уникнення передбаченої законом відповідальності з метою надання можливості.
Після чого, ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно розуміючи, що вказані поліцейські знаходяться при виконанні службових обов`язків, з метою уникнення від притягнення до передбаченої законодавством відповідальності, продовжив чинити опір поліцейським відділення поліції № 5 (с-ще Глибока) Чернівецького районного Управління поліції ГУНП в Чернівецькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_11 та лейтенанту поліції ОСОБА_12 , а саме протиправно застосував фізичну силу до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 , відштовнувши його, у той час як останній намагався припинити протиправні дії ОСОБА_9 , та на вантажному автомобілі марки «КАМАЗ» - самоскид з маніпулятором, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 втік з місця події.
Такі дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 342 КК України, а саме - вчинення опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.
Зі змісту угод про визнання винуватості вбачається, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 беззастережно та повністю визнають свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240 та ч. 2 ст. 342 КК України.
Крім того, зважаючи на щире каяття ОСОБА_6 та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання прокурор та обвинувачений ОСОБА_6 узгодили міру покарання останньому за вчинені кримінальні правопорушення: а саме: за ч. 3 ст. 240 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 342 України - 2 роки позбавлення волі і на підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі та звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України. 
Також, зважаючи на щире каяття ОСОБА_7 та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання прокурор та обвинувачений ОСОБА_7 узгодили міру покарання останньому за вчинені кримінальні правопорушення: а саме: за ч. 3 ст. 240 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 342 України - 2 роки позбавлення волі і на підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі та звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України. 
В угодах передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, наслідки відмови від здійснення обвинуваченими прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки невиконання угоди.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні визнали свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240 та ч. 2 ст. 342 КК України, підтвердили дійсність викладених в обвинувальному акті та угоді обставин та надали суду згоду на затвердження угод про визнання винуватості та призначення їм покарання, передбаченого умовами угод, вказавши, що вони повністю розуміють свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до них в разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які їм роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачені підтвердили, що дані угоди укладені ними з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також обвинувачені зрозуміли роз`яснені судом права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
Суд, заслухавши прокурора та захисника, які не заперечували проти затвердження угод, вважає, що обидві угоди підлягають затвердженню.
Розглядаючи питання про можливість затвердження кожної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та тяжких злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240 та ч. 2 ст. 342 КК України, оскільки скоїли незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення за попередньою змовою групою осіб та опір працівникові правоохоронного органу під час виконання службових обов`язків.
Зазначені кримінальні правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого та нетяжкого злочинів відповідно. 
Суд переконався, що укладення коджної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачені повністю усвідомлюють зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, вони цілком розуміють свої права, визначені п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. 
Обидві угоди на думку суду відповідають вимогам КПК України та можуть бути затверджені і на їх підставі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угод не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угод не порушують права, свободи та інтереси сторін. Покарання узгоджене сторонами кожної угоди не суперечить закону, відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі кожного з обвинувачених, щодо яких судоим встановлено наступне:
- ОСОБА_6 - раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, на утриманні має 4 неповнолітніх дітей, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває;
- ОСОБА_7 - раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, є особою з інвалідністю, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває;
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості укладених прокурором з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (кожним окремо) у кримінальному провадженні № 12026262020000467 від 11.06.2026 року і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами угод міри покарання. 
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст. 100 КПК України. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд 

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02 липня 2026 р. між начальником Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_8 . 
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02 липня 2026 р. між начальником Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 за участю захисника 
ОСОБА_8  визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240 та ч. 2 ст. 342 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання: за ч. 3 ст. 240 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 342 КК України - 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України призначити ТЕКЛЯНУ ЄРІМІЇ ТРАЯНОВИЧУ остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України  ОСОБА_14  звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, а саме:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_4  визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240 та ч. 2 ст. 342 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання: за ч. 3 ст. 240 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 342 КК України - 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України призначити  ОСОБА_15 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України  ОСОБА_4  звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, а саме:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази у кримінальному провадженні: 
- мобільний телефон Samsung Galaxy S24 FE, IMEI 1,2: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , з номером телефону НОМЕР_5 , фотопастку марки «Trail Camera», моделі HC-940PRO, із серійним номером №2024/05/02/940/00013, із карткою пам`яті на 64 GB, та радіостанцію марки «SOLONAC», планшет марки «HUAWEI MediaPad ТЗ», мобільний телефон марки «iPhone Хг» білого кольору, мобільний телефон марки «Asus_X00TD» чорного кольору, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А32» чорного кольору, планшет марки «Bravis» чорного кольору - повернути за належністю ОСОБА_7 .
-
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження відповідно до ст. 473 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 
Суддя