ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 травня 2026 року м. Житомир справа № 240/24447/25
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:
ОСОБА_1 звернувся суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Житомирській області щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення з усіма його складовими за час проходження служби в поліції за період з 20 червня 2025 року - 08 серпня 2025 року;
- зобов`язати ГУНП в Житомирській області нарахувати та виплатити грошове забезпечення з усіма його складовими за час проходження служби в поліції за період з 20 червня 2025 року - 08 серпня 2025 року;
- визнати протиправним бездіяльність ГУНП в Житомирській області щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані дні відпусток - 14 діб невикористаної відпустки 2020 р., 17 діб невикористаної відпустки 2021 р., 6 діб невикористаної відпустки 2022 р., 35 діб невикористаної відпустки 2023 р., 36 діб невикористаної відпустки 2024 р., за 21 добу невикористаної відпустки 2025 р., розрахованого з урахуванням суми повного місячного грошового забезпечення з усіма його складовими (премії), з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати ГУНП в Житомирській області нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки - 14 діб невикористаної відпустки 2020 р., 17 діб невикористаної відпустки 2021 р., 6 діб невикористаної відпустки 2022 р., 35 діб невикористаної відпустки 2023 р., 36 діб невикористаної відпустки 2024 р., за 21 добу невикористаної відпустки 2025 р., розрахованого з урахуванням суми повного місячного грошового забезпечення з усіма його складовими (премії), з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправним бездіяльність ГУНП в Житомирській області щодо не нарахування та невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції за власним бажанням за 12 років календарної служби, розрахованого з урахуванням суми повного місячного грошового забезпечення з усіма його складовими, з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати ГУНП в Житомирській області нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в поліції за власним бажанням за 12 років календарної служби, розрахованого з урахуванням суми повного місячного грошового забезпечення з усіма його складовими, з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до отриманих відомостей грошового забезпечення позивача, встановлено, що за час проходження служби в ГУНП в Житомирській області за період з 20.06.2025 - 08.08.2025, відповідачем протиправно не здійснено виплати грошового забезпечення. Будь які накази щодо припинення виплати грошового забезпечення позивачу не доводилось та не оголошувались. Позивач у позові зазначає також, що відповідачем для розрахунку одноразової грошової допомоги, виплаченої позивачу при звільнені, не враховано повне місячне грошове забезпечення з усіма його складовими, а саме не включено до складу грошового забезпечення премію в сумі 18347,98 грн. Звертаючись до суду з позовом, позивач вважає протиправним нездійснення відповідачем виплати всіх належних позивачу при звільненні зі служби в поліції сум грошового забезпечення.
Автоматизованим розподілом судової справи між суддями, головуючою суддею визначено суддю Попову Оксану Гнатівну.
Суддя Попова О.Г. своєю ухвалою від 05.11.2025 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач 21.11.2025 надіслав через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС (вх. №84351/25 від 25.11.2025) відзив. 
Позивач 22.11.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС (вх. від 25.11.2025) надіслав до суду відповідь на відзив.
Відповідач надіслав до суду заперечення на відповідь на відзив.
Указом Президента України №958/2025 від 13 грудня 2025 року ОСОБА_2 призначено на посаду судді Шостого апеляційного адміністративного суду.
Наказом Голови Житомирського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 №01-03-ос суддю ОСОБА_2 відраховано зі штату, у зв`язку з призначенням на посаду судді Шостого апеляційного адміністративного суду.
Згідно із актом приймання - передавання справ та документів, затвердженим Головою суду 12.01.2026, нерозглянуті суддею справи передані для подальшого розподілу.
На підставі розпорядження №23 від 12.01.2026 було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатом якого суддю Лавренчук Ольгу Володимирівну визначено головуючою суддею для розгляду даної адміністративної справи.
Суддя Лавренчук О.В. своєю ухвалою від 14.01.2026 постановила прийняти до провадження адміністративну справу № 240/24447/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Відповідач надіслав до суду відзив у якому, заперечуючи позовні вимоги зазначає, що позивач не за всі періоди своєї відсутності надавав підтверджуючи документи перебування на лікарняному, що вказує на відсутності на службі в поліції без поважних причин, а тому було запропоновано доповідною запискою припинити виплати грошового забезпечення старшому лейтенантові поліції ОСОБА_1 відповідно до абзацу 1 пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 260, на підставі чого було видано наказ ГУНП в Житомирській області від 20.06.2025 № 376 о/с. Представник відповідача у відзиві висновує, що оскільки, позивач був відсутній на службі, то на адресу його проживання було направлено лист ГУНП в Житомирській області від 24.07.2025 за вихідним № 124207-2025, в якому серед іншого було повідомлено, що йому припинено виплату грошового забезпечення відповідно до наказу ГУНП в Житомирській області від 20.06.2025 № 376 о/с. Представник відповідача зазначає також, що у період з моменту видання наказу ГУНП в Житомирській області від 20.06.2025 № 376 о/с по день коли позивача звільнено зі служби в поліції останній не приступав до виконання службових обов`язків, а тому підстав для поновлення нарахування виплати грошового забезпечення не було. Звертає увагу суду, що наказом ГУНП в Житомирській області від 20.06.2025 №376 о/с було припинено виплату грошового забезпечення старшому лейтенантові поліції ОСОБА_1 , слідчому слідчого відділення відділу поліції № 1 КРУП ГУНП в Житомирській області з 20.06.2025, однак даний наказ позивачем не оскаржується, а тому підстав для нарахування позивачу грошове забезпечення з усіма його складовими за час проходження служби в поліції за період з 20 червня 2025 року - 08 серпня 2025 року немає. Наголошує, що ГУНП в Житомирській області не видавало наказу про поновлення виплати грошового забезпечення, оскільки до видання наказу про звільненні зі служби в поліції ОСОБА_1 на службу не виходив до виконання службових обов`язків не приступав, а також лікарняних на підтвердження відсутності на службі не надав. Представник відповідача вважає, що вказана позовна вимога є безпідставною. 
У відзиві також зазначається, що у абзаці 10 пункту 8 розділу III Порядку № 260 прямо передбачено, що нарахування компенсації за невикористані дні відпусток для поліцейського, якому припинено виплату грошового забезпечення, проводиться з розміру грошового забезпечення, яке було встановлено на день припинення (призупинення), крім премії. Відповідач також звертає увагу суду, що в місяці звільненні зі служби в поліції ГУНП в Житомирській області не видавалось наказу про призначення премії ОСОБА_1 , оскільки йому було припинено виплату грошового забезпечення, а тому відсутні підстави для перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з урахування премії в сумі 18347,98 грн. Просить відмовити у задоволенні позову.
Позивачем до суду направлено відповідь на відзив у якій, заперечуючи щодо твердження представника відповідача, викладених у відзиві, зазначає наступне. Згідно архівної відомості виплаченого грошового забезпечення за період проходження служби, у березні 2025 року ОСОБА_1 нараховано додаткову грошову винагороду, установленою Постановою №168 в сумі 9999,92 грн, що є підтвердженням факту виконання службових обов`язків ОСОБА_1 в лютому 2025 року, оскільки вказана доплата виплачується пропорційно відпрацьованого часу в місяці, що спростовує доводи відповідача про невиконання позивачем службових обов`язків понад чотири місяці поспіль.
Окрім того, у відповіді на відзив позивач обґрунтовує протиправність наказу від 20.06.2025 №376 о/с, яким позивачу припинено виплату грошового забезпечення та зазначає, що відповідачем не надано на розгляд суду матеріалів службового розслідування, що слугувало притягненню позивача до дисциплінарної відповідальності та припинення виплати грошового забезпечення. Ба більше, відповідач не заперечує, що жодного службового розслідування, щодо встановлення факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку через відсутність на службі без поважних причин та не виконання своїх безпосередніх обов`язків протягом чотирьох місяців не проводилось. Разом з цим, згідно архівної відомості виплаченого грошового забезпечення позивача вбачається, що в березні 2025 року останній отримував грошове забезпечення в повному розмірі з усіма його складовими. Також на підставі наказу керівника установи позивачу нараховано та виплачено додаткова винагорода, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Доказів наявності у діях позивача вини та правомірності винесення наказу про припинення виплати грошового забезпечення саме у зв`язку із відсутністю на службі без поважних причин на протязі чотирьох місяців відповідачем, як суб`єком владних повноважень, на якого за нормами процесуального закону покладено обов`язок доказування правомірності своїх дій (бездіяльності) та рішень до суду не надавалось. Просить позов задовольнити.
Представником відповідача направлено через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС додаткові пояснення, у яких зазначає, що 25.11.2025 за вхідним № 190418-2025 повідомлено, що слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 у період з 01.02.2025 по 28.02.2025 на службі не з`являвся та не надавав підтверджуючих документів про тимчасову непрацездатність за цей період. Відповідач вважає, що вказані обставини свідчать, що протягом цього часу, а саме з 01.02.2025 по 28.02.2025 ОСОБА_1 не виконував службові обов`язки. За відсутності документальних підстав про тимчасову непрацездатність, ОСОБА_1 помилково було нараховано додаткову винагороду за лютий 2025 року у розмірі 9999,92 грн. Також слід зауважити, що доступ до електронної бази лікарняних у працівників кадрового забезпечення відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області відсутній, і інформація про перебування працівників на лікарняному відображається лише у разі надання працівником до кадрового забезпечення відповідних документів про тимчасову непрацездатність. Зауважує, що позивач в лютому 2025 року не виконував службові обов`язки, додаткова винагорода передбачена постановою КМУ № 168 була нарахована помилково і не вказує на те, що позивач був на службі цілий лютий місяць 2025 року. Крім того, виконання службових обов`язків позивач ніяким чином не може підтвердити, а посилання на виплату додаткової винагороди спростовується вищевказаною відповіддю ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області. Крім того, звертає увагу, що позивач періодично, час від часу надавав лікарняні листи, що в свою чергу вказує, що на той час в керівництва ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області не було підстав для призначення службового розслідування у зв`язку із відсутністю ОСОБА_1 на службі без поважних причин. Також зауважує, що ОСОБА_3 в позовній заяві та у відповіді на відзив жодним чином не спростував того факту, що він не перебував на лікарняному, крім того не спростовував того факту, що на службі в поліції він не з`являвся понад рік, з червня 2024 року, тобто всі аргументи позивача є повністю не обґрунтованими, надуманими та такими, що вводять суд в оману. Враховуючи вищевикладене, представник відповідача вважає, що позовні вимоги є повністю безпідставними, позивачем не надано жодних доказів, які підтверджували б протиправну бездіяльність ГУНП в Житомирській області, оскільки припинення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 відбулось відповідно до норм чинного законодавства та прав позивача не було порушено. 
У період із 23.03.2025 по 06.04.2026 головуюча у справі суддя перебувала у відпустці, а у період із 17.04.2026 по 24.04.2026 та 19.04.2026 - на навчанні.
Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.
Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 08.08.2025 №487 о/с (по особовому складу), старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) з виплатою компенсації за 14 діб невикористаної відпустки 2020 рік, 17 діб невикористаної відпустки за 2021 рік, за 6 діб невикористаної відпустки 2022 рік, за 35 діб невикористаної відпустки за 2023 рік, за 36 діб невикористаної відпустки за 2024 рік та за 21 добу невикористаної відпустки 2025 рік, із 08 серпня 2025 року (а.с. 9).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Житомирській області із заявою від 22.08.2025 у якій зазначив, що станом на 22.08.2025 відповідного розрахунку грошового забезпечення не здійснено та просить надати відомості щодо грошового забезпечення за час проходження служби в поліції.
Відповідач листом від 29.08.2025 №188745-2025 повідомив ОСОБА_1 , що при звільненні з військової служби заявнику нарахована одноразова грошова допомога в сумі 21000,00 грн за 12 років календарної служби, а також виплачено 30100,00 грн компенсації за невикористані дні основної та додаткової за стаж служби в поліції, відпустки. До відповіді додано архівні відомості.
Звертаючись до суду з позовом, позивач вважає протиправним не нарахування та невиплату: грошового забезпечення з усіма його складовими за час проходження служби в поліції за період з 20 червня 2025 року - 08 серпня 2025 року; грошової компенсації за невикористані дні відпусток, розрахованого з урахуванням суми повного місячного грошового забезпечення з усіма його складовими (премії); одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції за власним бажанням за 12 років календарної служби, розрахованого з урахуванням суми повного місячного грошового забезпечення з усіма його складовими, з урахуванням раніше виплачених сум.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».
Відповідно до ч. 1. ст. 48 Закон України «Про Національну поліцію» (далі - Закон), призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.
Пунктом 4 частини 10. ст. 62 Закон закріплено, що поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України;
Кабінет Міністрів України постановою від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" постановив установити, що порядок виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджується Міністерством внутрішніх справ.
Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 № 260 (далі - Порядок №260)
Відповідно до п. 12 Розділу І Порядку №260, у разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно.
Частиною 2 та 3 ст. 77 Закону закріплено, що днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
Щодо позовних вимог в частині не нарахування та невиплати грошового забезпечення з усіма його складовими за час проходження служби в поліції за період з 20 червня 2025 року - 08 серпня 2025 року, суд зазначає наступне.
Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині позивач зазначає, що твердження відповідача про відсутність позивача на службі в поліції без поважних на те причин є необґрунтованою, безпідставною та такою що не відповідає дійсності. Вказує, що згідно архівної відомості виплаченого грошового забезпечення за період проходження служби, у березні 2025 року ОСОБА_1 нараховано додаткову грошову винагороду, установленою Постановою №168 в сумі 9999,92 грн, що є підтвердженням факту виконання службових обов`язків ОСОБА_1 в лютому 2025 року, оскільки вказана доплата виплачується пропорційно відпрацьованого часу в місяці, що спростовує доводи відповідача про невиконання позивачем службових обов`язків понад чотири місяці поспіль.
При цьому, відповідач, заперечуючи позовні вимоги в цій частині зазначає, що Відділом поліції № 1 Коростенського районного управління ГУНП в Житомирській області надано відповідь на запит від 17.11.2025 за вихідним №186192-2025 повідомлено, що за період 01.01.2025 по 08.08.2025 (день звільнення) ОСОБА_1 на службі не перебував та службові обов`язки не виконував, а за відсутності документальних підстав про тимчасову непрацездатність, ОСОБА_1 помилково було нараховано додаткову винагороду за лютий 2025 року у розмірі 9999,92 грн.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
За приписами частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 3 та ч. 4 Розділу І Порядку №260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять:
1) посадовий оклад;
2) оклад за спеціальним званням;
3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);
4) премії;
5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади (зарахованих у розпорядження) в Національній поліції, та здобувачам ЗВО.
Приписами п. 6 Розділу І Порядку №260 встановлено, що підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ЗВО про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.
Відповідно до п. 3 Розділу ІІІ Порядку №260, поліцейським, звільненим від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, або тим, які перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, зберігається виплата грошового забезпечення, яке вони отримували на день, що передував звільненню від виконання службових обов`язків, з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії, але не більше ніж за чотири місяці, крім випадків, коли законодавством України передбачені більш тривалі строки перебування на лікуванні.
Виплата грошового забезпечення за час хвороби понад строки, зазначені в абзаці першому цього пункту, допускається на підставі висновку військово-лікарської комісії щодо придатності поліцейського до подальшої служби в поліції та з дозволу Голови Національної поліції або особи, яка тимчасово виконує його обов`язки.
Виплата грошового забезпечення за час хвороби понад строки, зазначені в абзаці першому цього пункту, допускається на підставі висновку військово-лікарської комісії щодо придатності поліцейського до подальшої служби в поліції та з дозволу Голови Національної поліції або особи, яка тимчасово виконує його обов`язки.
Якщо в період перебування на лікуванні (обстеженні) чи у відпустці через хворобу поліцейському змінено розмір надбавки за стаж служби, розмір посадового окладу чи окладу за спеціальним званням відповідно до законодавства, виплата грошового забезпечення в нових розмірах проводиться з дати виникнення згаданого права.
Отже, надання документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність є обов`язковою умовою для виплати грошового забезпечення під час перебування поліцейського на лікуванні.
Судом при перевірці дотримання позивачем умов, визначених пунктом 3 Розділу ІІІ Порядку №260, встановлено наступне.
Відповідачем до суду надано інформацію про перевірку медичного висновку у якій містяться докази, що ОСОБА_1 перебував на лікарняному: з 13.01.2025 по 20.01.2025, з 07.03.2025 по 11.03.2025 та з 20.03.2025 по 04.04.2025 (а.с. 133-134).
Позивачем не надано до суду жодних доказів, які б підтверджували періоди його перебування на лікарняному у 2025 році.
Доказом, який, на переконання позивача, свідчить про те, що він у березні 2025 року перебував на службі, є архівна відомість за 2025 рік з інформацією про виплату у березні (за лютий 2025 року) додаткової винагороди, встановленої постановою КМУ від 28.02.2022 №168, у розмірі 9,999,92 грн (а.с. 97).
При цьому, відповідачем до суду надано відповідь Відділу поліції №1 Коростенського РУП Головного управління Національної поліції в Житомирській області №190418-2025 від 25.11.2025 (а.с. 130) якою повідомлено, що "За відсутності документальних підстав про тимчасову непрацездатність, ОСОБА_1 помилково було нараховано додаткову винагороду за лютий 2025 року у розмірі 9999,92 грн" (а.с. 130).
Окрім того, у відповіді Відділу поліції №1 Коростенського РУП Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 27.11.2025 №186192-2025 зазначено: "за період 01.01.2025 по 08.08.2025 (день звільнення) слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 на службі не перебував та службові обов`язки не виконував. Востаннє 02.06.2024 слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Коростенського РУН ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 заступав на добове чергування в складі слідчо-оперативної групи, на що є підтвердження книга нарядів відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області інв.. 709 (ч/ч)."
Суд зауважує, що позивачем до суду не надано жодних доказів, які б спростовували вказані Відділом поліції №1 Коростенського РУП Головного управління Національної поліції в Житомирській області обставини.
При цьому, за приписами частини 2 статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.
Враховуючи встановлені обставини, що підтверджуються належними доказами, суд дійшов висновку про відсутність документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 або перебування його на службі та виконання службових обов`язків поліцейського, із 01.01.2025 по 20.06.2025, окрім тих, що надані відповідачем до суду та охоплюють частину вказаного періоду.
Отже, відсутня обов`язкова умова для збереження виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 у спірний період із 20.06.2025 по 08.08.2025.
Відповідно до п.8 Розділу І Порядку №260, за час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується.
Підставою припинення виплати грошового забезпечення поліцейському є наказ керівника (начальника) органу поліції, у якому вказується, за який період припиняється виплата грошового забезпечення.
Належними доказами підтверджується, що підставою для не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період із 20.06.2025 по 08.08.2025 є наказ начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №376 о/с від 20.06.2025 (а.с. 149).
Про наказ №376 о/с від 20.06.2025, як підставу невиплати грошового забезпечення за період із 20.06.2025 по 08.08.2025 позивачу, як він сам зазначає у позові, було повідомлено листом від 24.07.2025 №124207-2025.
При цьому суд вважає безпідставними твердження позивача, що не ознайомлення його з наказом про припинення виплати грошового забезпечення унеможливило оскарження такого наказу, оскільки Кодексом адміністративного судочинства України закріплено, що: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч. 1 ст. 5 КАС України); відмова від права на звернення до суду є недійсною (ч. 6 ст. 5 КАС України); учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом ч. 1. ст. 80 КАС України).
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що службове розслідування щодо відсутності позивача на службі без поважних причин, відповідачем проведено не було.
Однак, суд зазначає, що дії/ бездіяльність відповідача щодо непроведення службового розслідування, не є предметом дослідження в межах даного спору.
Окрім того Верховний Суд у постанові від 05 лютого 2026 року у справі №420/15422/22 виснував, що оцінка адміністративного акта здійснюється через призму дотримання відповідним суб`єктом владних повноважень процедури його прийняття. Проте формальні процедурні порушення, що не призвели до істотної помилки при прийнятті такого рішення не є безумовною підставою для його скасування, виходячи із меж дискреційних повноважень та прав суб`єкта, який прийняв таке рішення. Отже, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно безпосередньо вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.
Суд зауважує, що наказ начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №376 о/с від 20.06.2025 прийнято на підставі доповідної записки начальника відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 17.06.2026, вх. №103580-2025 від 19.06.2025 (а.с. 145, 149).
За приписами п. 7 ч. 1. ст. 3 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.
Відповідно до ч. 1. ст .4 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.
При цьому, наказ начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №376 о/с від 20.06.2025 позивачем, зокрема і в мажах даного спору, не оскаржується, у встановленому порядку не скасований, а тому є чинним та підлягає виконанню.
У прохальній части ні позову позивача просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, однак для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.
На підставі належних доказів, досліджених під час розгляду справи, судом висновується, що відповідачем своєчасно були виконані дії та дотримані умови, які визначені законодавством для припинення виплати ОСОБА_1 із 20.06.2025 грошового забезпечення.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
З огляду на встановлені судом обставини, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.
Щодо решти позовних вимог, вони задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність ГУНП в Житомирській області щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення з усіма його складовими за час проходження служби в поліції за період з 20 червня 2025 року - 08 серпня 2025 року; зобов`язання ГУНП в Житомирській області нарахувати та виплатити грошове забезпечення з усіма його складовими за час проходження служби в поліції за період з 20 червня 2025 року - 08 серпня 2025 року, - у задоволенні якої судом відмовлено.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
вирішив:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (Старий бульвар, 5/37, м.Житомир, 10008, ЄДРПОУ: 40108625) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук

26.05.26