Справа № 131/1994/25 
Провадження № 33/801/526/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Марчук В. І.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 – адвоката Гончара Олександра Івановича на постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 27 квітня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою:  АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27.04.2026 року постановою Іллінецького районного суду Вінницької області  ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнено на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.
Не погодившись з такою постановою суду, захисник  ОСОБА_1 – адвокат Гончар О.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник посилається на сумнівність доказів фактичних обставин події вчинення адміністративного правопорушення, оскільки час керування  ОСОБА_1 транспортним засобом відрізняється від того, що вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що водій керував транспортним засобом 06.12.2025 року об 00:55 год., а у своєму рапорті працівник поліції вказав, що водій керував транспортним засобом 06.12.2025 року об 01:55 год. При цьому, як зауважує скаржник, з бодикамер працівників поліції вбачається, що дата та час зупинки транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 є 06.12.2025 року об 01:04 год. За таких обставин, адвокат Гончар О.І. вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також апелянт наголошує, що зупинка і складання протоколу про адміністративне правопорушення проводилося під час оголошеної повітряної тривоги, у зв`язку із чим працівники поліції були зобов`язані зупинити проведення будь-яких дій щодо  ОСОБА_1 .
Крім того, скаржник переконаний, що працівники поліції, в порушення вимог ст. 266 КУпАП та п. 2 розділу ІІ Наказу МВС України від 07.11.2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», не зафіксували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою двох свідків, що дає підстави для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом.
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з огляду на таке.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З матеріалів справи вбачається, що 06.12.2025 року о 00 год. 55 хв. ОСОБА_1 по вул. Європейська в м. Іллінці Вінницького району Вінницької області керувала транспортним засобом «CHEVROLET LACETTI», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності, порушення мови. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилася у встановленому законом порядку на місці зупинки, чим порушила п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Це підтверджується наступними доказами.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 532990 від 06.12.2025 року, у якому зафіксовано вказані вище обставини (а.с. 2).
Рапортом інспектора СРПП ВП № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Віктора Задорожного від 06.12.2025 року, відповідно до якого під час несення служби 06.12.2025 року о 01 год. 55 хв. було зупинено автомобіль «CHEVROLET LACETTI», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія  ОСОБА_1 , на підставі п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».  В ході спілкування із водієм було виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовилася (а.с. 4).
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 06.12.2025 року, в якому зазначено ознаки алкогольного сп`яніння водія  ОСОБА_1  та її відмову від проходження огляду (а.с. 5).
Відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано факт відмови  ОСОБА_1  від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 1, 17).
Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку)(п. 6 розділу І Інструкції).
За ч. ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
За таких обставин та наведеного нормативно-правового регулювання вбачається, що суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини  ОСОБА_1  у порушенні п. 2.5 ПДР України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
На відеозаписах з нагрудних камер поліцейських чітко вбачається, що  ОСОБА_1  було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, однак вона відмовилася пройти такий огляд на місці зупинки та у медичному закладі.
Після чого, поліцейським був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП від отримання копії якого та від підпису у ньому  ОСОБА_1  відмовилася.
Досліджені судом відеозаписи є інформативними і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції, ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.
Інформація, що міститься на відеозаписах, є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що в діях  ОСОБА_1  наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.
Протокол про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  в силу ст. 255 КУпАП складений уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, зафіксованими на відеозаписі.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, порушень працівниками поліції допущено не було. Ніяких доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій тощо) апеляційному суду не надано.
Посилання скаржника на сумнівність доказів фактичних обставин події вчинення правопорушення, враховуючи, що час керування  ОСОБА_1 транспортним засобом відрізняється від того, що вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки у своєму рапорті від 06.12.2025 року працівник поліції вказав, що водій керував транспортним засобом 06.12.2025 року об 01:55 год., апеляційний суд відхиляє, оскільки розцінює вказану обставину як описку, допущену працівником поліції у вказаному рапорті, адже, як безумовно підтверджується відеозаписами із бодикамер поліцейських, зупинка транспортного засобу, під керуванням  ОСОБА_1 , відбулась орієнтовно об 01:00 год., що узгоджується із протоколом про адміністративне правопорушення.
При цьому така описка, допущена поліцейським, ніяким чином не спростовує правильних висновків суду першої інстанції щодо наявності вини  ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.
Згідно із ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Таким чином, під час проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і тільки в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103 (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2).
Пунктом 3 Порядку встановлено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я.
Згідно із п.п. 6,8 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Як визначено 6 Розділу Х Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Отже, під час оформлення відмови водія від огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і тільки в разі неможливості застосування таких засобів залучаються свідки. Метою застосування таких засобів є фіксація події і підтвердження обставин вчинення правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.
Під час оформлення відмови водія  ОСОБА_1  від огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими застосовані технічні засоби відеозапису, матеріали яких додано до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відтак, доводи апеляційної скарги з приводу того, що працівники поліції не зафіксували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою двох свідків, що, на думку скаржника, дає підстави для визнання такого протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки такі обставини зафіксовані технічними засобами, що передбачено вищенаведеними нормами закону.
З приводу посилань захисника, що складання протоколу про адміністративне правопорушення відбулось під час повітряної тривоги, а тому працівники поліції повинні були зупинити проведення будь-яких дій, апеляційний суд вказує, що зазначена обставина не спростовує факту вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення. 
При цьому апеляційний суд звертає увагу, що  ОСОБА_1  не вимагала у поліцейських пройти в укриття під час дії повітряної тривоги. 
Крім того, як зауважив Верховний Суд у постанові від 17.11.2025 року у справі № 642/7051/23, слідувати в укриття під час повітряної тривоги є правом особи, а не її обов`язком. При цьому проведення розгляду справи в умовах оголошення сигналу «повітряна тривога» не утворює істотне порушення вимог процесуального закону, за умови відсутності клопотання про відкладення судового розгляду, забезпечення відповідного рівня безпеки та дотримання процесуальних прав учасників судового процесу.
Отже, встановлені обставини свідчать про доведеність «поза розумним сумнівом» наявності в діянні  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, водночас, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги спрямовані на ухилення  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення, а будь яких доказів щодо відсутності вини останньої у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.
Разом з тим, адміністративне стягнення на  ОСОБА_1  накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням її особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення.
Отже, судом першої інстанції під час розгляду справи дотримано вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 – адвоката Гончара Олександра Івановича залишити без задоволення, а постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 27 квітня 2026 року – без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя     О. В. Ковальчук