Справа № 344/8292/26 
Провадження № 2/344/5226/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Польської М.В.,
секретаря судового засідання Соляник Т.І.,
за участі:
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,- 
В С Т А Н О В И В: 
Позивач звернулась у квітні 2026 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, а саме змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 , на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2016 року у справі №344/7874/16-ц, стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_3 , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2011 році шлюб між сторонами було розірвано, а рішенням у 2016 році вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 800грн. щомісячно. Також у 2016 році відповідача судовим рішенням було позбавлено батьківських прав щодо доньки ОСОБА_4 . Така невідповідність розміру 800грн. до реальних потреб дитини, з врахуванням місця проживання відповідача за кордоном, змушує позивача звертатись до суду за захистом прав в інтересах дитини.
08.06.2026р. надійшов від представника відповідача відзив на позов, в якому частково визнаються вимоги у твердій грошовій сумі 3500грн., з врахуванням наявності на утриманні малолітнього сина, дочки дружини, остання має нерегулярний заробіток та витрати на оренду житла, повсякденні витрати та наявність непрацездатної матері, яка потребує лікування. Також підтверджено факт, що ОСОБА_3 проживає за межами України, однак має нерегулярний та мінливий дохід, а отже вимоги у стягнення частки не є можливими до виконання.
16.06.2026р. надійшла від позивача відповідь на відзив.
22.06.2026р. надійшли письмові пояснення від позивача.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просила суд позов задовольнити.
Представник відповідача вимоги визнав частково, зокрема щодо збільшення аліментів до 3500грн. в місяць.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.
Згідно виконавчого листа №344/7874/16-ц, виданого на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 12.10.2016р. на користь ОСОБА_5 стягуються з ОСОБА_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 800 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину. Стягнення аліментів розпочато з 17.06.2016р.
Шлюб між сторонами розірвано згідно рішення суду від 26.05.2011року.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 06.10.2016р. ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав щодо дочки ОСОБА_4 .
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач доводила те, що витрати на утримання дитини значно зросли, на даний час дочці 16 років, відповідач тривалий час проживає за кордоном, де рівень доходу є значним, а тому він взмозі оплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки доходу.
Сторона відповідача зазначила, що визнаються вимоги у твердій грошовій сумі 3500грн, оскільки 17.10.2020р. він зареєстрував шлюб, від шлюбу є син, ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебуває на утриманні, а також додатково на утриманні перебуває ще дочка дружини. Окрім того, відповідач з сім`єю орендує житло, вартість якого близько 1100 Євро щомісяця. В Україні проживає мама пенсійного віку, яка часто хворіє та потребує допомоги.
Положеннями ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).
Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
За приписами ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини».
Вирішуючи питання про зміну зміну способу стягнення та розміру аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача про те, що на даний час вона не бажає отримувати аліменти в твердій грошовій сумі на дочку у визначеному судом попередньому розмірі, а висловлює бажання отримувати їх у частці від доходу, а саме – 1/4 частка доходу відповідача. При цьому, на запитання суду щодо нарахування виконавчою службою розміру аліментів при відсутності офіційного доходу платника на території України у розмірі середньої заробітної плати по області за вимогами СК, позивач вказала, що залишає обраний спосіб стягнення аліментів саме у частці, а не твердій грошовій сумі і це право захищається судом.
Дійсно, фактичні витрати на дитину, яка зростає, постійно вимагає та потребує збільшення фінансування таких витрат на життєві потреби: харчування, одяг, навчання та придбання предметів пов`язаних з навчанням тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України батьки мають рівні обов`язки щодо дитини.
Водночас доводи відповідача про наявність малолітньої дитини, необхідність оренди житла не спростовують висновок суду про доведеність вимог позову. А підстави для неможливості оплати вказаного розміру, з підстав хвороби матері, не можуть братись до уваги, так як відповідач не є офіційним опікуном матері, а остання є пенсійного віку та отримує від держави пенсійне забезпечення.
При цьому, суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів не суперечить чинному законодавству, інтересам неповнолітньої дитини, позивача, відповідача та, стягнення аліментів на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_3 , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, відповідає заявленим вимогам, які доведені перед судом. При цьому, позивач не позбавлена при зміні на потреби дитини, а також зміні фінансового стану відповідача, звертатись до суду в новими вимогами. Стягнення аліментів в слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, згідно із п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір слід стягнути з відповідача.
На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України Про охорону дитинства, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст. ст. 258, 259 Цивільного процесуального кодексу України, суд,- 
В И Р І Ш И В :
Задоволити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.
Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 , на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2016 року у справі №344/7874/16-ц.
Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_3 , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення аліментів в новому розмірі розпочати з часу набрання рішенням законної сили.
Виконавчий лист №344/7874/16-ц про стягнення з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 , на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 800 грн. – відкликати.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави (з зарахуванням на рахунок: UA908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) – 1 064,96 грн. (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 копійок) судового збору в дохід держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 25 червня 2026 року.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА