КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа: № 761/4059/25 Головуючий у суді першої інстанції: Антонюк М.С.
Провадження: № 33/824/3003/2025Д Доповідач у суді апеляційної інстанції:Балацька Г.О. Категорія: ч. 2 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4КУпАП 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025року	м. Київ	

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. розглянувши в залі суду у відкритому судовому засідання Данчака Р.Ю. клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке міститься в апеляційній скарзі, та апеляційну скаргу на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 03 квітня 2025 року стосовно

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановоюОСОБА_1визнано винниму вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та у відповідності до ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп., на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постановоюсуду першої інстанції визнано доведеним те, що06.01.2025 о 20 год. 45 хв. за адресою: м. Київ, вул. Печенізька, 8, водій ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 12.04.2024, керував транспортним засобом OpelVivaro, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, та скоїв ДТП. Від проходження огляду на місці або у медичному закладу КНП КМНКЛ "Соціотерапія" у лікаря-нарколога ОСОБА_1 відмовився. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 06.01.2025 о 20 год. 45 хв. за адресою: м. Київ, вул. Печенізька, 8, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом OpelVivaro, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху, не впевнившись у безпеці, здійснив наїзд на транспортний засіб HondaCivic, д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв припаркований. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, 06.01.2025 о 20 год. 45 хв. за адресою: м. Київ, вул. Печенізька, 8, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом OpelVivaro, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснивши ДТП, залишив місце події - пішов додому не дочекавшись прибуття наряду поліції на місце події. Таким чином, своїми ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі першочергово поставив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 03.04.2025, та просить скасувати вказану постанову та закрити провадження щодо нього.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, ОСОБА_1 вказав, що Факту ДТП на стоянці не було, окрім того, ОСОБА_1 не сідав за кермо транспортного засобу більш 12 місяців, а працівники поліції не брали зразків біоматеріалів скаржника з руля авто, з авто іншого учасника ДТП, сліди фарби та інших доказів, що свідчать про факт вчинення ДТП.

Особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 в суд апеляційної інстанції не з`явилась, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому з метою вчасного розгляду справи за відсутності в тому перешкод, суд апеляційної інстанції прийняв рішення продовжити розгляд справи за відсутності інших учасників.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу, переглянувши диск з відеозаписом досліджуваних подій, слід дійти наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчинених правопорушень в межах, що викладені в протоколах про адміністративні правопорушення та визнані судом першої інстанції доведеними/не доведеними за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, з урахуванням позиції сторін в суді апеляційної інстанції, з ухваленням рішення визначеного ст. 294 КУпАП, до якого не відноситься можливість призначення нового розгляду в суді першої інстанції, про що поставила питання захисник Оберемчук О.О. в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції. 

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про повернення цього строку. 

Проте, з метою збереження прав ОСОБА_1 , суд вважає за можливе поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківськогорайонного суду міста Києва від 03.04.2025, оскільки повний текст даної постанови ОСОБА_1 отримав 23.04.2025.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. 
Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеним стосовно ОСОБА_4 , винність якого у вчиненні адміністративнихправопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, за порушення ним п. 2.5, 10.1, 2.10 (а) Правил дорожнього руху України за обставин, викладених в постанові, підтверджується дослідженими і оціненими у сукупності доказами в справі.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів справи за протоколами про адміністративні правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, за порушення ним п.п. 2.5, 10.1, 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження транспортних засобів - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказанихадміністративних правопорушень.

Так, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№214451від 06.01.2025, в означений день о 20 год. 45 хв. за адресою: м. Київ, вул. Печенізька, 8, водій ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 12.04.2024, керував транспортним засобом OpelVivaro, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, та скоїв ДТП. Від проходження огляду на місці або у медичному закладу КНП КМНКЛ "Соціотерапія" у лікаря-нарколога ОСОБА_1 відмовився. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 214463 від 08.05.2024, в цей день о 20 год. 45 хв. за адресою: м. Київ, вул. Печенізька, 8, ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом OpelVivaro, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху, не впевнившись у безпеці, здійснив наїзд на транспортний засіб HondaCivic, д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв припаркований. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 214480 від 06.01.2025 у вказаний день о 20 год. 45 хв. за адресою: м. Київ, вул. Печенізька, 8, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом OpelVivaro, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснивши ДТП, залишив місце події - пішов додому не дочекавшись прибуття наряду поліції на місце події. Таким чином, своїми ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Вказані протоколи за своїм змістом відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та складені, в силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме: поліцейським взводу № 2 роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 УПП в м. Києві сержантом поліції Уваровою А.О.

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 чи в його інтересах адвокатом//представником дій працівників поліції по складанню протоколів про адміністративні правопорушення, що не заперечується і в суді апеляційної інстанції та в апеляційній скарзі.

Встановлення водія, який покинув місце ДТП, відбулося наступним чином.

Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є в матеріалах справи, встановлено, що вони являються сусідами ОСОБА_1 , та проживають в одному будинку, ОСОБА_7 побачила у вікно, як ОСОБА_1 скоїв ДТП, пошкодивши їх автомобіль у праве крило, після чого сказала чоловікові- ОСОБА_6 .
Спустившись, ОСОБА_6 побачив, що ОСОБА_1 сидів за кермом свого авто , з перших слів та реакції було зрозуміло, що сусід в стані сильного алкогольного сп`яніння. Сусід- ОСОБА_1 здав назад та стверджував, що нічого не робив і не він спричинив ДТП.

В матеріалах справи наявні також наявний відеозіпис подій, що досліджувався в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, відповідно до якого, підтверджуються викладені пояснення свідків.
З відео також видно, як працівники поліції заходять до ОСОБА_1 додому, кажучи, що є свідки, які бачили, що він керував транспортним засобом та скоїв ДТП. В свою чергу ОСОБА_1 жодного разу не вказав працівникам поліції, що він більше 12 місяців не запускав двигун свого авто.
Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, після чого відносно нього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. 

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказаний відеозапис було зроблено інспекторами патрульної поліції, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення за допомогою наявних технічних засобів.
Зафіксовані відеозаписами обставини стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, працівник поліції, враховуючи процесуальну поведінку водія транспортного засобу та наявність підозри в тому, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння і не може бути допущений до керування транспортним засобом без проходження відповідного огляду, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність складання протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому, варто зазначити, що згідно з п. 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими Міністерством охорони здоров?я України і Міністерством внутрішній справ України.

Щодо порушення вимог ст. 122-4 КУпАП ОСОБА_1 то варто зазначити, в матеріалах справи наявні пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які знають особисто ОСОБА_1 та причин обмовляти його ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі не вказав.

Водночас, звертається увага, що до складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №214451 від 06.01.2025 долучено довідку щодо проведених заходів із встановлення повторності вчинення адміністративного правопорушення поліцейського від 07.01.2025, з якої вбачається, що 12.04.2024 постановою Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17.000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також копію постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 12.04.2024.

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 чи в його інтересах адвокатом//представником дій працівників поліції, які відповідали вимогам чинного законодавства, зокрема щодофіксації процедури вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, що фактично не заперечувалося і в суді апеляційної інстанції та в апеляційній скарзі.

Отже, посилання ОСОБА_1 про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції щодо нього - не знайшли свого підтвердження за дослідженими у провадженні доказами.

Інших доводів щодо обґрунтування своєї правової позиції апелянт, у тому числі в суді апеляційної інстанції, не вказав.

За наведеним, слід дійти висновку, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, в їх сукупності, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, за порушення ним п.п. 2.5, 10.1, 2.10 (а)Правил дорожнього руху України.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції з закриттям провадження в справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, як про те він викав в поданій апеляційній скарзі - не встановлено.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. 
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вкотрезаконодавством України посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що покладає на водіїв і додаткові зобов`язання під час дії воєнного стану, введеногоз 24.02.2022 на підставі УказуПрезидентаУкраїнивід 24.02.2022 за№ 64/2022 "ПровведеннявоєнногостанувУкраїні", щонабравчинностіодночаснознабраннямчинностіЗаконуУкраїни"ПрозатвердженняУказуПрезидента"ПровведеннявоєнногостанувУкраїні"№ 2102-ІХвід 24.02.2022, зподальшимйогопродовженням.

А тому, притягнення  ОСОБА_1  до відповідальності зач. 2 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124 КУпАПза обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено у межах санкції ч. 2 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, відповідно до ст. 36 КУпАП.

За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду від 03 квітня 2025 року задовольнити. 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду від 03 квітня 2025 року стосовно  ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька