Справа № 166/2135/25
Провадження № 2/166/108/26
категорія: 70
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
с-ще Ратне 11 червня 2026 року
Суддя Ратнівського районного суду Волинської області Фазан О. З.,
за участю секретаря Приймачук О. М., 
позивачки ОСОБА_1 , її представника адвоката Спас Ю. О.,
відповідачки ОСОБА_2 , її представника адвоката Силки Т. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ратнівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області, орган опіки і піклування Заболоттівської селищної ради Ковельського району Волинської області, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Міністерство оборони України, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, внесення змін у актовий запис про народження, 
встановив:
ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Ратнівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області про встановлення факту, що загиблий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести зміни у актовий запис про його народження.
В обгрунтування позову зазначила, що у період з 2015 року по 2019 роки проживала разом однією сім`єю з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 у її будинку. Упродовж цього часу вони фактично перебували у сімейно-шлюбних відносинах, постійно проживали однією сім`єю, мали спільний побут і разом вели господарство. Сусіди, наші спільні друзі, її батьки та родичі підтверджують ці обставини, оскільки неодноразово бували у нас в гостях. Разом з ОСОБА_4 вони проживали до 2019 року, поки останній у цьому році не пішов від неї до іншої жінки. Під час спільного проживання, їх відносини з ОСОБА_4 були гармонійними та доброзичливими. Вони були подружжям без юридичної реєстрації шлюбу, підтримували одне одного, спільно вирішували побутові питання та мали спільні інтереси. Він не працював, а вона з 2011 року по сьогоднішній день працює кухарем в навчальному закладі в селі Заболоття. 
У 2016 році вона завагітніла від ОСОБА_4 . У місті Брест живе її сестра і, будучи вагітною, вона поїхала до неї в гості, адже часто навідувала останню, але у неї раптово почалися пологи і ІНФОРМАЦІЯ_3 вона народила сина ОСОБА_5 в місті Бресті республіка білорусь. Факт народження сина вона зареєструвала у відділі ЗАГС Брестського міськвиконкому. Ім`я та по-батькові дитини у Книзі реєстраії народжень було записано за її вказівкою ОСОБА_4 , однак прізвище ОСОБА_9 вона не могла вказати з тих міркувань, що сімейним кодексом республіки білорусь передбачений лише офіційно зареєстрований шлюб між чоловіком та жінкою в органах цивільного стану для визнання законом під одним прізвищем, а тому вона вказала дитині своє прізвище у свідоцтві про народження, а не прізвище ОСОБА_9 .
У 2015-2019 роках ОСОБА_4 спільно проживав із нею, а народжену дитину у 2016 році визнавав своєю та поводився як батько, оскільки народжений ОСОБА_5 є його сином. Ці обставини підтверджуються спільними сімейними фотографіями та письмовими поясненнями свідків, що додаються до матеріалів позовної заяви. У 2019 році він залишив місце спільного проживання, після чого стосунки фактично припинилися.
Також позивачка посилається на письмові пояснення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які підтверджують її спільне проживання з ОСОБА_4 .
02 березня 2022 року ОСОБА_4 був мобілізований та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Угрупування військ Смл Тро Збройних Сил України «ІНФОРМАЦІЯ_7». ІНФОРМАЦІЯ_4 молодший сержант старший бойовий медик мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 загинув в районі населеного пункту М`ясожарівка Луганської області при виконанні бойового завдання.
За життя ОСОБА_4 визнавав себе батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що повідомляв своїм батькам та товаришам, однак за життя не встиг подати заяву на визнання себе батьком та юридично оформити цей факт батьківства, так як загинув трагічно.
Після того, як ОСОБА_4 загинув, вона спілкувалася з відповідачкою, матір`ю ОСОБА_4 ОСОБА_2 , яка визнавала ОСОБА_5 своїм онуком. Вона допомогала з організацією похованням ОСОБА_4 . Вважає, що син ОСОБА_5 усвідомлює і знає, що ОСОБА_4 його батько, а відповідачка ОСОБА_2 є його бабусею, яка після загибелі сина тісно з нею спілкувалися, дарувала подарунки ОСОБА_5 , в тому чяислі дороговартісний подарунок батут.
Проте, після звернення до суду , відповідачка перестала спілкуватися у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 претендуватиме на грошове забезпечення, після загибелі батька - на одноразову грошову допомогу (ОГД) у розмірі 15 мільйонів гривень, яка виплачується рівними частинами між усіма членами сім`ї та/або утриманцями.
Однак позивачка стверджує, що для сина та її є важливим сам факт юридичного визнання ОСОБА_4 його батьком, як загиблим героєм, який віддав своє життя за Україну, а не отримувати мільйони.
З психологічної характеристики клінічного психолога ОСОБА_15 вбачається, що ОСОБА_5 не має тісного контакту з бабусею, відповідачкою по справі, оскільки матір перебуває з нею в конфлікті. З психологічних тестів, проведених психологом, вбачається, що ОСОБА_5 вважає своїм батьком ОСОБА_4 і у нього є уявлення про сім`ю та родину, в якій присутня бабуся ОСОБА_2 , однак через конфлікт вони не можуть бути однією родиною, і цей фактор є травмуючим для ОСОБА_5 . А на запитання психолога, яка у тебе мрія, ОСОБА_5 відповів, що хоче, щоб мама помирилась з бабусею ОСОБА_2 .
Зазначає, що 23.10.2025 вона з сином звернулася до клініки для проведення генотопоскопічного дослідження методом аналізу ДНК з ДНК-профілем. Метою цього звернення є те, що за наявності зразків біологічного матеріалу загиблого ОСОБА_4 можна було б провести ДНК експертизу на встановлення батьківства або ж за наявності згоди відповідача, і за потреби, як крайній ІНФОРМАЦІЯ_7, ексгумацію тіла загиблого для встановлення батьківства.
Встановлення факту батьківства необхідне для задоволення найкращих інтересів дитини, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та для призначення сину пенсії у зв`язку із втратою годувальника та інших виплат, гарантованих йому законом.Підтвердження батьківства дає дитині право на:соціальні виплати;пенсію, у зв`язку із втратою годувальника;якщо батько військовослужбовець - на одноразову грошову допомогу у разі його загибелі (смерті);успадкування майна після смерті батька.
У зв`язку з викладеним вище, звертається за захистом прав та законних інтересів сина до суду.
Просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 10 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху.
19.12.2025 на адресу суду від представника позивача адвоката Юлії Спас надійшла заява на виконання ухвали суду про залишення позову без розгляду від 10.12.2025.
Ухвалою суду від 19 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки і піклування Заболоттівської селищної ради Ковельського району Волинської області, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Міністерство оборони України, витребувано з Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України інформацію, чи наявний біологічний матеріал для проведення посмертної судово-молекулярної генетичної експертизи військовослужбовця молодшого сержанта, старшого бойового медика мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі населеного пункту М`ясожарівка Луганської області при виконанні бойового завдання.
До суду 24.12.2025 року надійшли пояснення від представника третьої особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Міністерства оборони України ОСОБА_42 , просить провести розгляд справи без їх участі, у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 - відмовити ( а. с. 79-90т.1).
До суду 31.12.2025 року на виконання ухвали суду від 19.12.2025 року надійшла інформація , що біологічного матеріалу з анкетними даними ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ДНДЕКЦ МВС немає ( а. с. 91-92, 143-144 т.1).
До суду 12.01.2026 року надійшов відзив адвоката Силки Т. Ю. , просить відмовити в задоволенні позову. 
В обгрунтування своєї позиції зазначено, що ОСОБА_4 перебував з 19.12.2023 року у шлюбі з ОСОБА_17 . Крім того, заперечила проживання ОСОБА_4 із позивачкою, оскільки на похорон до батька ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 він приїзжав з іншою дівчиною . Крім того, ОСОБА_4 у період з 29.03.2017 року по 03.01.2022 року мав боргові зорбов`язання перед позивачкою, а отже не мав довірливих відносин із останньою.Разом з тим, у військовому квитку ОСОБА_4 зазначено не одружений. Окрім того, ОСОБА_4 у період з 10.10.2017 по 23.12.2021 рік системачично протягом тривалого часу перебував за кордоном , що спростовує проживання однією сім`ю із позивачкою у період з 2015 по 2019 рік.
Зазначає, що в актовому записі про народження дитини ОСОБА_5 запис про батька не здійснено згідно до ч.1 ст. 135 СК України. 
Зазначила, що у день поховання ОСОБА_5 вперше у зрілому віці побачив ОСОБА_4 та позивачка повідомила йому , що це його батько. Окрім цього, заперечила зміст інформації у довідці Заболоттівської селищної ради про фактичне проживання позивачки з ОСОБА_4 .
Сторона відповідачки не заперечує проти проведення генетичної експертизи та просить допитати свідків : ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , залучити до участі в справі дружину ОСОБА_4 - ОСОБА_3 . 
Судове засідання 15.01.2026 року відкладено за клопотанням представника відповідача адвоката Силки Т. Ю. ( а.с. 146 -148 т.1).
До суду 02.02.2026 року надійшла заява від ОСОБА_3 про залучення її до участі в справі в якості третьої особи, яка має інтерес , заперечила проти проведення молекулярно- генетичної експертизи , просить справу розглянути без її участі ( а. с. 155т.1).
До суду 05.02.2026 року від представника позивачки адвоката Спас Ю. О. надійшло клопотання про долучення доказів письмових пояснень ОСОБА_23 від 10.01.2026, ОСОБА_24 від 02.01.2026 року , довідка Заболоттівського ліцею про надання відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_1 від 05.01.2026 ( а. с. 169-174 т. 1 ).
У підготовчому судовому засіданні 04.02.2026 за клопотанням представників сторін оголошено перерву до 13.02.2026 року .
Судове засідання 13.02.2026 року відкладено за клопотанням представників сторін ( а. с. 176-189 т. 1 )
Ухвалою суду від 19.02.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, задоволено клопотання про допит свідків: малолітнього ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ; залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 .
До суду 23.02.2026 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 подала відзив , в якому вважає позов необгрунтованим та такий , що поданий з майновою метою з наступних підстав : за життя загиблий не визнавав батьківства щодо дитини, не зазначений як батько дитини,, юридичний дій стосовно встановлення батьківства не вчиняв, позов подано після смерті військовослужбовця, не надає згоди на проведення молекулярно - генетичної експертизи .
Просить відмовити в позові , справу розглянути без її участі ( а. с. 209 т.1).
До суду 26.02.2026 року надійшла інформація від військової части НОМЕР_2 на адвокатський запит представника відповідачки адвоката Силки Т. Ю про те, що відбір біологічного зразка у військовослужбовця ОСОБА_4 не проводився, у зв`язку з чим зразки ДНК до ЦОП не передавалися ( а. с. 213 т. 1).
У судовому засіданні 26.02.2026 свідок ОСОБА_12 показала суду, що вона є сестрою бабусі ОСОБА_5 та відвідувала її і бачила, що позивачка і загиблий ОСОБА_4 проживали як подружжя - вели спільне господарство, зустрічали друзів . У 2016 році народився ОСОБА_5 , ОСОБА_4 признав сина, проте на його хрестинах не був . Свідок надала спільні фото 2016 року ОСОБА_4 та позивачки на весіллі у неї. Не пам`ятає на яких днях народженнях ОСОБА_5 був присутнім ОСОБА_4 . Ствердила, що у свідоцтві про народження ОСОБА_5 загиблий ОСОБА_4 зазначений батько, їй це відомо із свідоцтва про народження дитини, оскільки працювала у школі заступником директора школи.
Свідок ОСОБА_25 , донька позивачки, показала суду , що влітку ОСОБА_4 прийшов до них познайомитися, а осінню мама і ОСОБА_4 чекали дитину, яку поїхала народжувати до сестри у республіку білорусь. ОСОБА_4 називав ОСОБА_5 сином, був присутнім на його дні народженні . Відповідачка спілкувалася із ОСОБА_5 після похорон ОСОБА_4 . ОСОБА_5 взнав , що ОСОБА_4 тато після смерті останнього .
Свідок ОСОБА_26 показав суду, що є хресним батьком ОСОБА_5 , на хрестинах ОСОБА_4 не було. Позивачка проживала із ОСОБА_4 , який приймав активну участь у вихованні ОСОБА_5 , проте не чув , щоб відповідачка називала останнього внуком. Ствердив, що ОСОБА_5 народився у сел ОСОБА_28 , не пам`ятає хто ОСОБА_1 забирав із лікарні після народження ОСОБА_5 . ОСОБА_4 позичав гроші у ОСОБА_1 . 
Свідок ОСОБА_23 показала суду, що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 у 2015 - 2018 роках проживали разом , але розійшлися. ОСОБА_1 народила ОСОБА_5 в м. Бресті. Свідок пояснила, що ОСОБА_4 одного разу купив цукерки для ОСОБА_5 . Їй відомо, що ОСОБА_5 говорив про відповідачку, як про бабусю.
Свідок ОСОБА_19 показала суду, що взнала , що ОСОБА_5 ніби син ОСОБА_4 після смерті останнього. Заперечила спільне проживання ОСОБА_1 і загиблого ОСОБА_4 . Ствердила, що на похорон батька ОСОБА_4 приїхав із іншою дівчиною. Вона постійно спілкувалася із відповідачкою , ОСОБА_4 і розмови про ОСОБА_5 як сина ОСОБА_4 не було . Про батьківство ОСОБА_4 взнала після його поховання. Свідок ствердила, що чула від померлого, що позивачка відмовилася від проведення експертизи.
Свідок ОСОБА_21 показала суду , що коли ОСОБА_1 була вагітна, то ОСОБА_4 був з іншою жінкою. Під час похорон позивачка із дитиною підійшла до тіла ОСОБА_4 . Свідок ствердила, що ОСОБА_4 їй говорив, що ОСОБА_1 відмовилася провести експертизу з метою встановлення батьківства.
Свідок ОСОБА_20 показав суду, що спілкувався із ОСОБА_4 , проте в останнього не було спілкування з ОСОБА_5 як із сином. Ствердив, що ОСОБА_4 пропонував ОСОБА_1 провести експертизу з метою встановлення батьківства, проте вона відмовилася. 
Ухвалою суду від 26.02.2026 ( протокольно) задоволено клопотання захисника відповідачки адвоката Силки Т. Ю. ( а. с. 211-214 т. 1).
Судове засідання 16.03.2026 року не проводилося у зв`язку із технічними проблемами підсистеми ВКЗ.
Ухвалою суду від 17.03.2026 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача Спас Юлії Олександрівни про відвід головуючого судді Фазан О. З..
Судове засідання 03.04.2026 року відкладено за клопотанням представника позивача адвоката Спас Ю. О..
У судовому засіданні 13.04.2026 свідок ОСОБА_24 показала суду , що вона дізналася у 2016 році від ОСОБА_4 , що позивачка вагітна . Народила ОСОБА_1 у республіці білорусь, не знає хто забирав із лікарні .На хрестинах ОСОБА_4 не було , на святкування дня народження ОСОБА_5 - 1 рік ОСОБА_4 був, на інших днях народженнях ОСОБА_5 вона не пам`ятає його присутність . 
Свідок ОСОБА_11 , мати позивачки, показала суду , що ОСОБА_1 народила ОСОБА_5 , на день народження якого в 1 рік був ОСОБА_4 . З відповідачкою познайомилася після смерті ОСОБА_4 , батьківством останнього не цікавилася, оскільки у документах він не батько. ОСОБА_5 з 4 років називає татом ОСОБА_32 , з яким проживала позивачка. Свідок ствердила , що ОСОБА_5 дізнався про свого батька ОСОБА_4 після його загибелі . Ухвалою суду від 13.04.2026 року ( протокольно) задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 , її представника Спас Ю. О. про відмову від допиту малолітнього свідка ОСОБА_5 .
Ухвалою суду від 13.04.2026 року ( протокольно) долучено до матеріалів справи характеристику на ОСОБА_1 , медичний документ про стан здоров`я ОСОБА_5 ( а. с. 23-31 т. 2 ).
Судове засідання 13.04.2026 року відкладено у зв`язку із закінченням робочого часу.
У судовому засіданні 06.05.2026 року позивачка, її представник підтримали позов з підстав, наведених у ньому. Позивачка додатково пояснила, що народила сина ОСОБА_5 в республіці білорусь, де зареєструвала сина та батька записано з її слів, до загибелі ОСОБА_4 не знайомила ОСОБА_5 із ним. З відповідачкою розпочала спілкуватися після загибелі ОСОБА_4 , який був одруженим на іншій жінці. На похоронах ОСОБА_4 ОСОБА_5 дізнався , що він є його біологічним батьком. ОСОБА_4 не хотів за життя встановлювати батьківство, оскільки любив жінок. Вона була у дружніх відносиназ із ОСОБА_4 , позичала йому кошти. Позивачка підтвердила, що ОСОБА_5 називає татом ОСОБА_35 , з яким вона проживає.
Відповідачка , її представник заперечили проти позовних вимог ОСОБА_1 , просили відмовити у задоволенні позову. Відповідачка додатково пояснила, що на день смерті син ОСОБА_4 перебував у шлюбі із ОСОБА_36 . ОСОБА_4 у 2015-2019 роках не проживав у позивачки, про що свідчать копії розписок із зазначенням адреси місця його проживання. Крім того, у військовому квитку в період 1917-2021 роки зазначено, що ОСОБА_4 неодружений. Відповідачка ствердила, що ОСОБА_5 8 років не знав про ОСОБА_4 як свого батька і дізнався про це лише після його загибелі. 
Судове засідання 06.05.2026 року відкладено за клопотанням представника позивачки Спас Ю. О ..
Судове засідання 26.05.2026 року відкладено для надання позивачкою оригіналів письмових документів.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ратнівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області звернувся із заявою розглянути справу без його участі ( а. с. 93 т.1 ).
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Заболоттівської селищної ради Ковельського району Волинської області звернувся із заявою розглянути справу без його участі.
Представник третьої особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Міністерства оборони України ОСОБА_42 просить провести розгляд справи без його участі, в задоволенні позову відмовити..
Представник третьої особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області не з`явився, не клопотав провідкладення розгляду справи.
Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 просила розгляд справи провести без її участі ( а. с. 209 т.1), в задоволенні позову відмовити.
Суд, заслухавши сторони, їх представників , свідків, дослідивши матеріали справи до ходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьком дитини записано ОСОБА_38 , що встановлено на підставі копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом ЗАГС Брестського міськвиконкому м.Брест республіки Білорусь , актовий запис № 998 від 29.07.2016 ( а. с. 17-19,23 т.1).
Відповідно до довідки , що містить інформацію про запис акту про народження 11 січня 2022 року № 30-78/128 , актовий запис про народження № 998 , вчинений 29 липня 2016 року у відділі ЗАГС Брестського міськвиконкому на ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Бресті. Батьками записані : батько ОСОБА_39 , українець, мати ОСОБА_1 . Запис про батька в записі акту про народження дитини здійснена на підставі заяви матері , яка не перебуває в шлюбі , відповідно до ст.55 Кодексу республіки білорусь про шлюб та сім`ю . Зміни , виправлення, доповнення до запису запису акту про народження не вносились. Довідка дійсна протягом одного року ( а. с. 60-64 т. 1 )
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Заболоттівської селищної ради 05 серпня 2024 року , актовий запис № 71 ( а. с. 20 -21т.1)
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Згідно із ст.7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.
За змістом статті 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.
Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою ст.ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Згідно з п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
Відповідно до пункту 2.16.4. зазначених Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.
Змістом пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у частині третій 3 статті 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (частина перша статті 135 СК України).
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».
Отже, підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.
Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України».
Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%.
Верховний суд у постановах від 23.10.2019, справа № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорювання кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти російської федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
Суд не бере до уваги письмові пояснення свідків: ОСОБА_11 ( а. с. 34 т.1), ОСОБА_25 ( а. с. 36т.1) , ОСОБА_12 ( а. с. 38 т.1) , ОСОБА_40 ( а. с. 40 т.1), ОСОБА_23 ( а. с.171 т.1) ОСОБА_24 ( а. с. 173 т.1), копії та оригінали яких долучено до позовної заяви, оскільки вони не відповідають вимогам ч.4 ст. 93 ЦПК України.
Також суд не бере до уваги відповідно до ч.2 ст. 90 ЦПК України письмові пояснення представника позивача адвоката Спас Ю. О. від 05.06.2026 року із долученою відповіддю на адвокатський запит стосовно позовних вимог позивачки , оскільки такі пояснення надані з чужих слів .
Крім того, суд не бере до уваги довідку № 1056 від 01.12.2025 ( а. с. 28т. 1) Заболоттівської селищної ради про те, що ОСОБА_1 дійсно фактично проживала з ОСОБА_4 за період з 2015 року по 2019 рік , оскільки не зазначено на підставі яких відомостей вона видана. Разом з тим, ця довідка спростовується розпискою ОСОБА_4 про взяття коштів у борг у позивачки ОСОБА_1 від 29.03.2017 року, згідно до якої позивачка та загиблий ОСОБА_4 проживали за різними адресами ( а. с. 112 т.1).
Поряд з цим, суд бере до уваги копії розписок позивачки за період з 29.03.2017 року по 03.01.2022 рік про отримання коштів від ОСОБА_4 , які позичив у неї ( а. с. 112- 124 т. 1 ), які свідчать про боргові відносиниміж позивачкою та загиблим ОСОБА_4 , а не довірливі відносини між особами, які проживали однією сім`єю.
Згідно до копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_4 у період з 10.10.2017 по 23.12.2021 систематично протягом тривалого часу перебував за кордоном, що також спростовує проживання однією сім`єю із ОСОБА_1 з 2015 по 2019 роки ( а. с. 125-131 т. 1 ).
Не заслуговує на увагу психологічна характеристика на малолітнього ОСОБА_5 , надана спеціалістом ОСОБА_15 без зазначення дати її написання , як доказ встановлення батьківства ОСОБА_4 стосовно малолітнього ОСОБА_5 оскільки не відображає відносини ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , як батька та сина до загибелі останнього ( а. с. 48-51 т. 1 ). Крім того, спеціаліст ОСОБА_15 не був допитаний у суді відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України.
Долучені фототаблиці ( а.с. 45-47 т.1) до позовної заяви суд не бере до уваги, оскільки на них не відображено дата. 
За результатами розгляду справи та дослідження доказів суд приходить до висновку, що позивачем не підтверджено належними та достатніми доказами факт батьківства ОСОБА_4 щодо дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При вирішенні спору про визнання батьківства судом мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності, та не викликати сумніву щодо доведеності обставин, зазначених у позові.
Також в судовому засіданні не підтверджено належними доказами факт кровної спорідненості між дитиною і померлим ОСОБА_4 ..
Таким доказом може бути висновок молекулярно-генетичної експертизи. Однак вказана експертиза по даній справі не проводилась із-за відсутності ДНК загиблого ОСОБА_4 .. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту батьківства стороною позивачки не надано.
Показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 сторони позивачки стосовно визнання батьківства ОСОБА_4 стосовно малолітнього ОСОБА_5 спростовуються показаннями свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 про те, що загиблий ОСОБА_4 не визнавав за життя своїм сином малолітнього ОСОБА_5 . Крім того, в ході судового слідства достовірно встановлено, що ОСОБА_5 до дня загибелі ОСОБА_4 не був знайомий із останнім та дізнався про нього лише після загибелі та називає татом іншу особу, з якою проживає позивачка у цивільному шлюбі.При цьому, суд враховує , що на день смерті ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 ( а. с. 132 - 136 т. 1 ) .
Покликання позивачки про те, що відповідачка спілкувалася із малолітнім ОСОБА_5 після загибелі сина ОСОБА_4 не може бути доказом визнання батьківства останнім, оскільки ОСОБА_2 має право з будь- з ким спілкуватися.
Крім того, позивачкою ОСОБА_1 не доведено, що відомості про батька малолітнього ОСОБА_41 проведено відповідно до ст. 135 СК України, оскільки долучена про це довідка з республіки білорусь дійсна протягом одного року ( а. с. 71-75 т. 1 ) .
Також позивачкою не доведено належними, допустимими , достовірними , достатніми доказами про спільне проживання її із загиблим ОСОБА_4 , ведення спільного господарства до народження дитини, спільне виховання чи утримання та визнання ОСОБА_4 батьківства. 
Суд, не вважає достатнім для визнання батьківства присутність загиблого ОСОБА_4 на дні народження малолітнього ОСОБА_5 - 1 рік та придбання цукерок у магазині, як показали свідки , без надання доказів постійного утримання та виховання дитини .
Таким чином, суд, враховуючи встановлені обставини та досліджені докази, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим у задоволенні позову про визнання батьківства необхідно відмовити.
Відтак, не підлягає до задоволення позовні вимоги позивачки про зобов`язання Ратнівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі внести зміни у свідоцтво про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де у відомості про батьківство вказати батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України.
На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог, витрати позивача по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви, покладаються на неї.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 3, 19, 125-128, 135 СК України, суд
у х в а л и в :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ратнівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області, орган опіки і піклування Заболоттівської селищної ради Ковельського району Волинської області, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Міністерство оборони України,третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, внесення змін у актовий запис про народження, відмовити .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Учасники справи:
Позивачка - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , НОМЕР_5 ;
Відповідачка - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ,РНОКПП НОМЕР_6 
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:
Ратнівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: вул.Каштанова, 24, с-ще Ратне, Ковельського району Волинської області, код ЄДРПОУ 26038980;
орган опіки і піклування Заболоттівської селищної ради Ковельського району Волинської області, адреса місцезнаходження : с-ще Заболоття, вул. Незалежності, 6, код ЄДРПОУ: 04334672 ; 
Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області ,код ЄДРПОУ 13358826, адреса місцезнаходження : вул. Кравчука 22В ,Луцьк,Волинська область ,4300; 
Міністерство оборони України, адреса місця знаходження : м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6, е-mail: admou@post.mil.gov.ua.
Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 , алреса місця проживання : АДРЕСА_4 , інші дані не відомі.

Суддя Ратнівського
районного суду О.З. Фазан