постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНи
19 травня 2026 року
м. Київ
справа № 175/9172/24
провадження № 51-3958км25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 , 
особи, провадження щодо якої закрито ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 , 
представника потерпілих адвоката  ОСОБА_7  
(в режимі відеоконференції),
прокурора ОСОБА_8 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги прокурора ОСОБА_8 та представника потерпілих - ТОВ «Естейт Сіті» і ТОВ «Квартал Груп» адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 серпня 2025 року у кримінальному провадженні № 62024000000000392 за обвинуваченням
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська Луганської області та мешканця м. Дніпра,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами обставини
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2024 року у підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 та закрито кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). 
При перегляді цього рішення за апеляційними скаргами прокурора та представника потерпілих Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 07 серпня 2025 року залишив його без змін.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У поданих касаційних скаргах:
прокурор- заступник начальника першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 просить скасувати вказані судові рішення через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. 
На обґрунтування своїх вимог зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні був скерований прокурором до суду після закінчення строку досудового розслідування не ґрунтується на вимогах закону.
Вказує, що захисник 13 травня 2024 року не завершила процедуру ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК і не підтвердила факт ознайомлення з ними, після чого слідчий у кримінальному провадженні звернувся з клопотанням до слідчого судді про встановлення стороні захисту строку на ознайомлення з цими матеріалами, а тому період із 11 травня по 11 червня  2024 року не включається у строк досудового розслідування;
представник потерпілого зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій не дали правильної оцінки протоколу про надання захиснику доступу до матеріалів досудового розслідування від 13 травня 2024 року у справі. На його думку, підпис захисника у цьому протоколі суди першої та апеляційної інстанцій помилково оцінили як підтвердження факту надання захиснику доступу до цих матеріалів.
З урахуванням цих обставин прокурор і представник потерпілих вважають, що рішення судів обох інстанцій ухвалені без додержання вимог статей 370, 372, 419 КПК. 
У поданих письмових запереченнях захисник ОСОБА_6 вказує на законність цих рішень і просить залишити їх без зміни, а касаційні скарги без задоволення.
Позиція учасників у суді касаційної інстанції
Прокурор та представник потерпілих підтримали вимоги касаційної скарги.
Сторона захисту заперечила проти задоволення касаційних скарг і просила залишити оскаржувані судові рішення без зміни.
Мотиви Суду
Колегія суддів (далі - Суд), заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали судового провадження та доводи, наведені в касаційній скарзі, дійшла висновку про таке.
За правилами ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до вимог ст. 283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
За правилами ст. 219 КПК строк досудового розслідування в кримінальному провадженні обчислюється з дня внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (ч. 1 ст. 219 КПК). Досудове розслідування в кримінальному провадженні повинно бути закінчене упродовж двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 290 КПК досудове розслідування вважається завершеним після повідомлення стороні захисту про його завершення та відкриття матеріалів. Дії слідчого і прокурора, передбачені ч. 1 ст. 291 та ст. 293 КПК (складення обвинувального акта, його затвердження, вручення стороні захисту і направлення до суду) є формою закінчення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Як убачається з матеріалів провадження, відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2022 року до за № 62022170030000202.
13 жовтня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК.
04 грудня 2023 року постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до 13 січня 2024 року.
08 січня 2024 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до 13 квітня 2024 року.
09 квітня 2024 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до 13 травня 2024 року.
09 травня 2024 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відмовлено у продовженні строку досудового розслідування.
10 травня 2024 року постановою прокурора з матеріалів кримінального провадження № 62022170030000202 виділено матеріали за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62024000000000392.
10 травня 2024 року слідчим повідомлено сторону захисту про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів провадження. Вказане повідомлення ОСОБА_5 отримав 10 травня 2024 року, а його захисник (адвокат ОСОБА_10 ) 13 травня 2024 року.
11 травня 2024 року ОСОБА_5 ознайомився з матеріалами досудового розслідування, про що слідчим був складений протокол.
13 травня 2024 року слідчим був складений протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з ними захисника - адвоката ОСОБА_10 . 
30 травня 2024 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва адвокату ОСОБА_10 та іншим захисникам (у разі їх залучення), встановлено строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до 11 червня 2024 року.
11 червня 2024 року слідчим складено протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з ними підозрюваного ОСОБА_5 і його захисника - адвоката ОСОБА_6 . 
У цей же день (11 червня 2024 року) у кримінальному провадженні був складений обвинувальний акт.
12 червня 2024 року обвинувальний акт був направлений до місцевого суду (зданий до поштового відділення) і фактично надійшов туди 18 червня 2024 року. 
Своє рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК місцевий суд обґрунтував тим, що 11 та 13 травня 2024 року стороні захисту було надано доступ до матеріалів досудового розслідування і можливість ознайомитися з ними, яке тривало без обмежень у часі з можливістю виготовлення копій цих матеріалів, що і було реалізовано ОСОБА_5 та його захисником - адвокатом ОСОБА_10 , а обвинувальний акт у кримінальному провадженні був складений лише 11 червня 2024 року та направлений до суду (зданий на пошту) 12 червня 2024 року поза межами строку досудового розслідування.
Із правильністю такого висновку погодився і суд апеляційної інстанції при перегляді рішення місцевого суду за апеляційними скаргами прокурора та представника потерпілих, який відхилив наведені в них доводи і залишив оскаржувану ухвалу без змін. 
Однак така позиція судів першої та апеляційної інстанцій не ґрунтується на вимогах закону.
За вимогами ч. 2 ст. 290 КПК прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.
Частиною 9 цієї норми передбачено, що сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням найменування цих матеріалів.
При наданні слідчим матеріалів досудового розслідування для ознайомлення 13 травня 2024 року захисник ОСОБА_10 не ознайомилась повністю з цими матеріалами, не поставила свій підпис у відповідній графі в протоколі про ознайомлення з наданими матеріалами і лише письмово в ньому зазначила, що вважає вказану дію незаконною, вчиненою всупереч ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року.
Оскільки захисник не поставила в протоколі свого підпису про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, слідчий повторно 13 та 16 травня 2024 року надіслав їй на поштову адресу та адресу електронної пошти повідомлення про ознайомлення з вказаними матеріалами і просив повідомити його по телефону про її бажання та можливість ознайомитись із ними.
Так як із 14 по 24 травня 2024 року захисник не з`явилася для ознайомлення з матеріалами провадження, слідчий звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про встановлення стороні захисту строку на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та ухвалою слідчого судді цього суду від 30 травня 2024 року захиснику ОСОБА_10 та іншим захисникам, у разі їх залучення, було встановлено строк для ознайомлення з вказаними матеріалами до 11 червня 2024 року включно. Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що слідчим у кримінальному провадженні були вчинені передбачені законом дії та повідомлено сторону захисту про завершення досудового розслідування і можливість ознайомитись із матеріалами справи, зокрема захиснику ОСОБА_10 було надано доступ до матеріалів досудового розслідування, натомість остання з наданими матеріалами не ознайомилася і в протоколі про надання матеріалів для ознайомлення лише вказала про незаконність цієї процесуальної дії. Розглянувши клопотання слідчого слідчий суддя дійшов висновку про зволікання сторони захисту з ознайомленням з матеріалами досудового розслідування та наявність обґрунтованих підстав для встановлення цій стороні строку на ознайомлення.
11 червня 2024 року ОСОБА_5 відмовився від послуг захисника ОСОБА_10 та того ж дня разом із захисником ОСОБА_6 ознайомився з матеріалами досудового розслідування.
Ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування тривало з 11 травня по 11 червня 2024 року і відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК цей період не включається у строк досудового розслідування. Відтак кримінальне провадження було направлено до суду 12 червня 2024 року в межах строку досудового розслідування.
Залишаючи без задоволення апеляційні скарги прокурора та представника потерпілих апеляційний суд у своєму рішенні послався на правову позицію Об`єднаної палати ККС Верховного Суду, викладену в постанові від 24 жовтня 2022 року (справа № 216/4805/20) про те, що закон не визначає певної форми процесуального документа, яким би підтверджувався факт надання доступу та ознайомлення з матеріалами провадження, а лише встановлює, що цей факт повинен бути письмово підтверджений самим учасником кримінального провадження, якому надано доступ. Такі письмові документи повинні додаватися до матеріалів кримінального провадження як підтвердження того, що кожна зі сторін виконала свої обов`язки і не порушила прав учасників кримінального провадження.
Водночас у цій справі Об`єднаною палатою було встановлено, що стороні захисту було надано достатньо часу для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування і остання письмово підтвердила цей факт стороні обвинувачення, проте слідчий і далі продовжував викликати підозрюваного та захисника для ознайомлення з вказаними матеріалами.
У кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 захисник не підтвердила своїм підписом у протоколі про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та ухилялася від ознайомлення з ними, тому слідчий суддя місцевого суду встановивши факт ухилення стороною захисту від ознайомлення з цими матеріалами 30 травня 2024 року обґрунтовано встановив цій стороні строк для ознайомлення.
Таким чином, висновки судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні був скерований прокурором до суду поза межами строку досудового розслідування були зроблені як без урахування практики Верховного Суду, так і без урахування вимог кримінального процесуального закону.
Окрім того, без належної оцінки цих судів залишилося і рішення слідчого судді місцевого суду про встановлення стороні захисту строку на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, в якому слідчим суддею було встановлено факт ухилення захисника від ознайомлення з вказаними матеріалами.
Допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення є істотними у розумінні положень ч. 1 ст. 412 КПК, оскільки перешкодили цим судам ухвалити у справі законні та обґрунтовані судові рішення.
Тому рішення судів обох інстанцій не можна вважати такими, що відповідають вимогам статей 370, 372 та 419 КПК. 
Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції.
Ураховуючи викладене колегія суддів вважає необхідним касаційні скарги прокурора та представника потерпілих задовольнити, скасувати оскаржувані рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, якому при вирішенні клопотання захисника під час нового розгляду необхідно взяти до уваги наведене і ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. .

Керуючись статтями 433, 434, 436, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційні скарги прокурора та представника потерпілих задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 серпня 2025 року щодо  ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ _________________ _________________ 
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3