УХВАЛА 
11 травня 2026 року
м. Київ
справа № 185/4860/25
провадження № 51- 1716ск26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2025 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2026 року стосовно засудженого ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 
15 жовтня 2025 року   ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України 
(далі - КК), та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК звільнено його від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 цього Кодексу.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2026 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вищезазначений вирок без змін.
05 травня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга потерпілого ОСОБА_4 , у якій він порушує питання про перегляд вищевказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши скаргу на предмет дотримання строків касаційного оскарження відповідно до вимог ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Згідно з ч. 2 ст. 426 КПКкасаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися зі своїми аргументами та їх обґрунтуванням.
Водночас, правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене ст. 426 КПК, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.
Порядок обчислення процесуальних строків передбачено ст. 115 КПК. Частиною 4 указаної статті процесуального закону встановлено, що при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Як убачається з наявної копії оскаржуваної ухвали апеляційної інстанції, Дніпровський апеляційний суд 20 січня 2026 року залишив без змін вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_5 .
Таким чином, останнім днем строку подання касаційної скарги до Верховного Суду на вищезазначену ухвалу суду апеляційної інстанції було 21 квітня 2026 року.
Частиною 1 ст. 116 КПК передбачено, зокрема, що строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Згідно даних «Укрпошта» на конверті, потерпілий звернувся до Касаційного кримінального суду з касаційною скаргою лише 28 квітня 2026 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження, при цьому питання про поновлення цього строку не порушив.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку касаційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене і керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки потерпілий подав її після закінчення строку на касаційне оскарження і не порушив питання про поновлення цього строку.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2025 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2026 року стосовно засудженого ОСОБА_5 , повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3